253 



pa se to i jasno očituje na stijenama hodnika, na kojima se jasno opažaju 

 tragovi erozione snage protječućili voda. To svemu držati nam je Županovu 

 pećinu postranim odvodnim kanalom nekadašnje velike pećine, kroz koju je 

 protjecao potok Dubraeina prema moru. Kako je potok dotično podzemnica 

 Dubračina potok imao tada svoja bazu znatnu više, voda je iz Dubračine mogla 

 posve lijepo zalaziti u rečenu pukotinu, koju je postepeno erodirala i raširila u 

 današnji hodnik. Urušavanjem velike pećiue, kroz koju je podzemnica Dubračina 

 pretjecala, pala je baza potoka Dubračine znatno dublje, a posljedica ovoga bila 

 je, da je postraui i odvodni kanal posve presušio i ostao onakav, kako ga danas 

 nalazimo. Tu okolnost o postanku ovog pećiuastog hodnika potkrepljuje i onaj 

 pijesak u podu hodnika, koji potpuno odgovara po svom minoralogenom sastavu 

 Vinodolskonra Flišu, iz kojega su ga pritoci Dubračine isprali i u njega snesli. 

 a ovaj je rečeni materijal dalje nosio . , 



prema moru, pa tako i u rečeni hodnik. J/7'lOlFSiiOL D6C 



Na kraju se pećine nalazi nešto spiljske 

 ilovine, dok je pijeskom i ilovinom 

 bila ispunjena cijela pećina gotovo do 

 iznad polovice njene visine. No pošto ^'' 

 su svojevremeno ljudi pećinu upotreb- 

 ljavali kao zaklonište bilo za se ili 

 za robu, iznesao se dobar dio toga 

 potočnog nanosa. Neko je vrijeme bila 

 pećina zazidana, pa ju je odziđao g. J 

 Župan i našao tom zgodom različna 

 novca i predmeta iz rimske dobe. Siga 

 gotovo ni nema, a nakapnice ima samo 

 u početku hodnika. Temperatura je 

 iznosila u svibnju 191-i. 12 st. C. 



BRIBIRSKA peć dolazi u jak, 

 istrošenim eocenskim alveolinskim va. 

 pnencima iznad sela Dragaljina u bri- 

 jegu Kacalj. U pećinu vodi s NW 

 strane 1 m 30 cm širok, a 1 m 10 cm 

 visok ulaz, kojim dolazimo u prostoriju 

 9 m 70 cm dugu, a do 6 m široku. Na 

 ovu prostoriju nadovezuje se veća u dužini od 7 m 80 em, a na mjestima 

 široka do 9 m. Visina varira u obje prostorije od ulaza a) do točke b) (vidi 

 si. 11.) između 3 m 8 cm do 3 m 20 cm, kao najviše mjesto u pećini. 

 U drugom dijelu pećine, na njenoj sjevernoj strani, odvaja se uzak hodnik 

 dug 16 m 80 cm, a širine do 38 cm, pa se na kraju proširuje u dvorauieu 

 2 m dugu, 1 m 60 cm visoku i 1 m 40 em široku: hodnik je u podu ispunjen 

 ilovinom, koju voda nanosi ovamo iz cijele pećine, a konačna je dvoraniea 

 hodnika ispunjena lijepim sigama. U prve dvije prostorije ima u podu 

 mnogo kamenog kršlja sa stropa pećine, a nešto i sa strana. Tvorevina siga 

 nalazimo dosta lijepih u drugom dijelu pećine, po stropu u obliku stalaktita 

 i malih zavjesa, pa su te tvorevine vrlo onečišćene terrarossom, i uslijed toga 

 rdaste boje. Kako su eocenski alveolinski vapnenci u ovome kraju, a tako i 

 diljem lomne zone vrlo istrošeni i isprekrižani a više pukotina različnog smjera 



PertiJšaJui/JKret 



f 



Slika 11. 



lo 



=1 



