Ž56 



tuko, da su ove više manje okružene tim pukotinskim hodnicima. U predvorju 

 nalazi se sva sila kamenog kršlja, sa stropa, i stijena pećine, pa i u dvoranama 

 nalazimo dosta ruševinskog materijala izmiješana s ilovinom i guanom šišmiša. 

 kojega osobito mnogo ima u drugoj dvorani-, gdje je mjestimice debeo do po 

 metra. Postrani hodnici ispunjeni su u većoj česti ilovinom, ali ima i kamenog 

 kršlja sa strana i stropa hodnika, jer su kredni vapnenci uzduž tih hodnika 

 tako istrošeni i raspucani, da se cestu kud najlakšeg dodira urušavaju. Siga ima 

 gotovo po cijeloj pećini u obliku stalaktita i stalagmita, pa vrlo lijepih malih 

 draperija, ali je to pretežno poodbijano, a ono, što je ostalo, zamazano je i 

 začađeno. Tako nalazimo na kraju prve dvorane 5 stalagmita, koji su većini 

 dijelom razbijeni; u trećoj dvorani dolaze 4 stupa siga. na koje se svodio 

 strop pećine, pa se čini. 

 kao da na tim stupo- 

 vima počiva cijela dvo : 

 rana III. Ovi stupovi 

 dosežu debljinu od 36 

 cm do 94 cm, a visinu 

 do 1 m 30 cm (Tabl. 

 IV. si. 9.). Nakapnicc 

 ima po cijeloj pećini, 

 koja je uslijed toga 

 prilično vlažna. Pećina 

 je u svojoj protezi 

 smjera W — 0, pa se 

 osniva na cijelom si- 

 stemu pukotina. od 

 kojih su glavna dva 

 smjera, i to smjer 

 SO-NW, i smjer 0-W. 

 Smjerom 0-W usio je 

 slojan kompleks stvo- 

 rivši tako prvi po- 

 četak pećine, kojega 

 je poznija korozija u 



društvu s drugim sekundarnim pukotinama sve više uvećavala, 

 pripomogli i sami vapnenci. jer su uslijed različnih tektonskih 

 zdrobljeni i raspucali, pa je voda na njih vrlo lako djelovala. Pećina je sada, 

 uglavnom, u stanju mirovanja izuzev postfane hodnike, koji se nalaze u 

 razvojnom stadiju, pa nam je njihovim razvojem živo predočen postanak i 

 nekadašnji razvoj cijele pećine. Vrlo je vjerojatno, da su nekoji od tih hodnika 

 preko uskih pukotina vezani s bazom Suhe Rječine, jer se u nekima zapažaju 

 na stijenama tragovi različnih vodostaja. Voda, koja zalazi u te sifone, voda je 

 Suhe Rječine, pa zalazi-u iste samo za vrijeme vrlo velikih oborina. Drugih 

 tragova o protjecanju tekueica ne nalazimo, no spomenuta okolnost daje 

 naslućivati, da je nekada voda protjecala i kroz samu pećinu odvađajući preko- 

 mjernu vodu iz Suhe Rječine ili iz okoliša Velog i Malog polja u smjeru prema 

 moru. Temperatura u pećini ne razlikuje se mnogo od srednje godišnje temperature 

 onoga okoliša, pa je u travnju 1914. iznosila 12° C. 



L ogorči a peo 



7er}ita]m Vrefć; 



Slika 12. 



Tomu su 

 sila jako 



