261 



najprije na bazi, na kojoj su kršnici staloženi, pa to istrošenje tijekom vremena 

 napreduje sve dalje, a k tomu pridolazi i djelovanje čovjeka i životinja, koji 

 svakim danom sve više proširuju nastale prostore, i tako je došlo do tvorbe 

 pećina u opsegu diluvijalnih torrent-kršnika. Pećine su te redovno neznatne u svojoj 

 protezi, pošto su redovno i naslage kršnika od neznatna rasprostranjen] a. Gore 

 spomenutim načinom postale su ove pećine: Cardaruša, Jelenčica, Vidovska peć 

 i Senjkinjica. Pećina Cardaruša sastoji se od dvije prostorije, koje su smještene 

 u obliku etaža jedna iznad druge. Pećina je smještena na desnoj strani torrenta, 

 pa je ulazom okrenuta prema južnoj strani, a cjelokupni pogled odaje nam na 

 prvi mah njezin gore spomenuti karakter (Tabl. VI. si. 1.). Donja je prostorija 

 veća: duga je 21 m 80 em, a široka do 8 m i isto toliko visoka. U nju se ulazi 

 jfrirodno stvorenim stepenicama u jurskom vapnencu, kroz ulaz visok 6 m, a 

 širok do 2 m. Iz te prostorije vodi u njenom stropu oširok otvor gotovo okomitih 

 stijena u dimenziji od po metra do jednog metra u drugu manju prostoriju. Ova 

 je prostorija 7 m duga, 4 m 20 cm široka, a visoka je do 1 m 80 cm (SI. 15.). 

 Posve je razumljivo, da u pećini nema nikakovih spiljskih ukrasa, jer je strop 

 i stijena sastavljena od kršnika, a uza to je strop i vrlo tanak, kao i okolnost, što je 

 pećina vrlo mlada s obzirom na geološku starost kršnika. S obzirom na starost 

 torrent-kršnika možemo reći, da je pećina nastala poslije diluvija, dakle u aluviju. 

 Vode nakapnice nema u njoj, a budući da kroz nju ne pi-olaze, a i nijesu 

 prolazile nikakove tekuće vode, jedna je i druga prostorija bez ilovine. .U gornjoj 

 prostoriji, u koju ne zalaze toliko ovce i koze, nalazimo u podu smrvljena 

 materijala sa stropa kao i sa strana pećine. Ulaz u pećinu okrenut je prema 

 jugu, a pećina se razvila smjerom W-0. U podu obih prostorija nalazi se 

 guana od ovaca i koza, koje za vrijeme velike žege planduju u hladu pećine, 

 kako se u nju skrivaju i za nevremena, pa tako mnogo pridonose povećanju pećine. 

 Nepoznavanje stratigrafijskih odnosa i prilika okoliša Čardaruše zavelo je 

 Dra. Vuksana, u radnji „Fenomenalni oblici Krasa" na str. 15., posve na stramputicu 

 s obzirom na postanak ove pećine, kao i njoj sličnih pećina t. j. Vidovske pećine, 

 Jelenčice i Senjkinjice. Posve je neosnovan navod, da je Cardaruša nekada služila 

 kao korito spiljske rijeke, koja je utjecala u Dragu, jer dok je Tomašinom 

 Dragom protjecala rijeka, dotle današnja Draga nije još bila otvorena, nego je 

 bila pećina, a za taložine kršnika nije bilo uvjeta, jer je spiljska rijeka naglo 

 protjecala prema moru. Kršnici su staloženi, kako smo to već spomenuli, u 

 diluviju, dakle znatno kasnije no što je nastala Tomašina Draga. Materijal pak, 

 koji se nalazi ispred ulaza u Cardarušu, a koji se sastoji od valuea, pijeska, 

 ilovine i terra rosse, nije staložila spiljska rijeka, koja je po mnijenju Dra. Vuksana 

 tekla kroz Cardarušu, nego je to nanos današnje bujice, koja za vrijeme jakih 

 oborina protječe kroz torrent. Za vrijeme jakih oborina taloži se taj materijal 

 neprestano i danas, i to na različnim mjestima na kraju torrenta, sad na jednom, 

 sad na drugom mjestu. Pomljivim pregledavanjem naći ćemo diljem donjeg dijela 

 torrenta na više mjesta slična valuča, ilovine i terra rosse, pa mije napomenuti, 

 da u travnju 1914. nije bilo gotovo ništa rečenog materijala na nekim mjestima 

 torrenta. gdje sam ga god. 1912. bio zabilježio i našao. Kada bi Cardarušom 

 protjecala bilo kakova voda tekućica, ista bi vrlo brzo nestala s lica zemaljskog, 

 pošto kršnici nijesu niti najmanje otporan materijal protiv erozije tekućih voda. 

 Temperatura je uglavnom jednaka vanjskoj, pa je razlika samo toliko, što je za 

 vrijeme jake žege u sjeni ipak nešto niža. 



