256 0. LUNDBLAD 
ifrån-framåt gående vattenström är orsaken till transporten. I en av- 
handling av SVEN EKMAN! opponeras emellertid skarpt mot nyssnämnda 
uppfattning. Vid betraktelser över kroppsbyggnaden hos Polyartemia 
forcipata FiscHER kommer författaren in på en jämförelse med Brancli- 
pus stagnalis och citerar härvid SPANGENBERG'S avhandling om detta 
djur. Då EKMAN's uppfattning står i så uppenbar motsättning till de 
föregående, ber jag här få fullständigt citera densamma: "Nebst der Lo- 
comotion wird den Beinen von SPANGENBERG auch die Nebenaufgabe zu- 
geschrieben, durch ihre Bewegungen dem Tiere Nahrung herbeizufuhren, 
und zwar sollte diese dem Munde durch diejenige Rinne zuströmen, deren 
Boden durch den Bauch des auf dem Ricken schwimmenden ”Tieres und 
deren Seiten von den Basalteilen der Beine hergestellt werden. Diese 
Auffassung ist auch von späteren Verfassern acceptirt, obwohl ihre Un- 
haltbarkeit denn doch sehr leicht einzusehen ist. Denn schon eine ober- 
flächliche Betrachtung der Beine, die nach vorn konvex und nach hinten 
konkav sind und deren Schwimmbörstchen nach hinten gerichtet sind, 
zeigt unzweideutig, dass der durch ihre Bewegung hervorgerufene Was- 
serstrom nicht zum Munde hin, sondern von demselben hinweg leiten 
muss, welche Richtung ja auch die erste Bedingung ist, damit sich das 
Tier vorwärts bewegen könne. Wenn Nahrungsbestandteile in die er- 
wähnte Rinne hineingelangen, was sehr oft geschieht, gehen sie also fär 
das Tier verloren, und die Beine können mit der Nahrungsaufnahme nichts 
zu schaffen haben. Diese muss einzig und allein durch die kräftige und 
sehr bewegliche Oberlippe, durch die Mandibeln und die beiden Maxillen- 
paare bewirkt werden." 
EKMAN synes emellertid ej hava gjort iakttagelser på levande ma- 
terial, utan kommer till nämnda slutsats på grund av sina morfologiska 
studier. 
Vid de iakttagelser, som jag hösten 1913 gjorde över Limnadia och 
som ovan äro i korthet relaterade, hade jag funnit, att slammet trans- 
porterades framifrån-bakåt. Jag var därför böjd att beträffande ström- 
mens riktning dela EKMmAN's åsikt. Dock kunde jag ej helt frånskriva 
extremiteterna all betydelse för näringsfångsten (se ovan!) 
Först 1915 på hösten lyckades det mig att tack vare det rikliga 
material, som då erhölls, göra en noggrannare undersökning af närings- 
upptagandet. Det visade sig då, att näringsfångsten försiggick på 
ett sätt, som är mycket mer invecklat än man föreställt sig, och att de 
tidigare framställda teorierna äro ofullständiga, ehuru de alla innehålla 
mer eller mindre sanning. Den till synes förefintliga motsättningen mellan 
EKMAN'sS åsikt å ena och de övriga teorierna å andra sidan fick också 
härigenom en lycklig lösning. 
1! SvEN EKMANS: Beiträge zur Kenntnis der Phyllopodenfamilie Polyartemiide. 
— Bihang till Kungl. Sv. Vet. Ak. Handlingar. Bd 28, Avd. IV, n:o 11. Stockholm 
1902, pp. 16—17. 
