ETT FYND AV LIMNADIA LENTICULARIS (L.) JÄMTE DESS BIOLOGI 2053 
of Branchipus, a fact about which some doubt has been expressed in 
recent times". Förklaringen till dessa divergerande åsikter är helt en- 
kelt den, att djuren simma såväl på ena som andra sättet. Emellertid 
får man vara en smula försiktig och ej döma efter simsättet hos exem- 
plar, som en längre tid hållits i akvarium, ty dessa äro kanske försvagade, 
och under sådana förhållanden kan ej saken rätt bedömas, ty försvagade 
individer simma ofta på ryggen. Ute i det fria däremot ser man så 
gott som aldrig detta, som redan LirLJEBORG påvisade. Jag har iakttagit 
flera hundra exemplar, och alla simmade med ryggen uppåt, eller rättare 
kroppen intog en något sned ställning med huvudet något högre än stjärt- 
spetsen. Så snart de vidröras i vattnet, draga de sig in i skalet, vilket 
tillslutes; benens rörelser upphöra även, och djuren sjunka orörliga till 
bottnen, där de bli liggande stilla längre eller kortare stund. De sjunka 
ofta med ryggen före, emedan den är tyngst. Härpå beror också, 
att man ibland, särskilt vid långsam och svag rörelse av antennerna, 
såsom hos gamla akvarieexemplar, ser dem simma med ryggen nedåt, 
ehuru detta ej är deras normala simställning. Av samma orsak stjälpa 
de också vid normal ställning lätt över åt ena eller andra sidan, som 
ovan nämndes. 
Djuren höllos att börja med levande en tid i akvarium. Om kväl- 
larna lockades de av lampskenet och samlades då alltid i den av lampan 
starkast belysta delen av kärlet. De voro då även livligare och sim- 
made omkring. Om dagen voro de mera stilla. Benen höllos ständigt 
i jämn rörelse, även när djuren för övrigt sutto stilla. Det synes mig 
sannolikt, att de jämte antennerna bidraga till lokomotionen, enär man 
alltid finner dem 1 hastigare rörelse då djuret simmar. LIiLLJEBORG! sä- 
ger, att "antennerna af 2:dra paret äro deras enda rörelseorganer", och 
SARs” är av ungefär liknande åsikt: "Der kan ikke vare nogen Tvivl 
om, at Dyrets hovedsageligste Bevaegelsesorganer er Aarerne. Det er 
ved hurtigt gjentagne Slag til Siderne af disse Lemmers ydre Parti, at 
Legemet bliver drevet igjennem Vandet, skjondt ogsaa Branchialfodder- 
nes Svingninger ter til en vis Grad understotte Bevzgelsen". Enligt 
min mening bör det senare ytterligare understrykas. Att extremiteterna 
kunna åstadkomma en ganska kraftig vattenström synes lätt, då djuren 
hålla sig orörliga och respirera eller då de böka i bottenslammet efter 
föda. Strömmen gör sig tydligt märkbar ännu på 5 å 6 centimeters av- 
stånd från djuret. Vidare veta vi, att hos många phyllopoder, t. ex. 
Branchinecta och Polyartemia, äro benen de enda rörelseorganen. Visser- 
ligen äro de hos dem av en något annan byggnad, men det är dock 
uppenbart, att de även hos Limnadia kraftigt bidraga till ställflyttningen 
tack vare sina framåt konvexa, bakåt konkava ytor. Om man, såsom 
! Anf. uppsatsen p. 841. 
? Anf. arbetet p. 112. 
