30 
hålla till. Varje på nära håll (12 meter) på läsidan förbifly- 
gande hane hejdade sig, då hans luktorgan rapporterade 
tillvaron av den i asken inspärrade honan. Han gjorde 
då en sväng till asken, på vars tyll-lock han slog sig ned 
för en kort stund. 
Några dagar därefter sågs ett stort antal Psammophila- 
individer på samma kläckningsplats. de flesta hanar, men 
även några honor. Hanarna vimlade om varandra på ett 
område av några kvadratmeter, där de undersökte marken 
och gjorde otympliga försök att gräva. Nästa dag voro 
ännu flera samlade på denna plats, och både hanar och ho- 
nor försökte gräva i marken på en viss fläck. Vid under- 
sökning av denna fläck träffades på en eller annan cm. djup 
22 kokonger. av vilka 2 ännu ej öppnade. Ur dessa fram- 
kommo honor två dagar därefter. 
Parning iakttogs upprepade gånger på denna plats. Sär- 
skilt tilltog ivern då solen sken fram, sedan det någon stund 
varit halvmulet. En hane sågs då och då kasta sig över 
en hona, varvid båda med surrande vingar tumlade om var- 
andra. Vid detta ljud tillskyndade från alla håll de i när- 
heten befintliga hanarna. och en på marken rullande och 
krälande massa bildades av alla dessa rivaliserande steklar. 
Om några ögonblick plägade mängden fördela sig i flera 
partier. vardera med 3 individer i parningsställning ovanpå 
varandra, varje översittande fasthållande den undre om hal- 
sen med sina käkar, Härvid inträffade det naturligtvis ofta, 
att bland dessa ménages å trois en trio av uteslutande hanar 
bildades, vilka, kringkrypande i den nämnda ställningen, fort- 
satte parningsleken en stund. Den, som lyckats erövra en 
hona, släppte henne däremot icke på länge. Paret vand- 
rade omkring på marken eller flög korta sträckor. Honan 
sågs därvid ofta suga honung ur blommorna, medan hanen 
fortfarande bibehöll sitt grepp om hennes hals. kanske t. 
o. m., såsom anledning finns att tro, för större delen av dagen. 
