38 
nade larven liggande kvar, fastän det skulle besparat ho- 
nom mödan att söka rätt på en annan, om han tagit den till 
vara. Flera fall, alldeles lika de ovannämnda, skulle kun- 
nat anföras, ty så handlar stekeln i de flesta fall. Följande 
fall åter vittnar om bättre omdömesförmåga. 
Exp. 4. En Psammophila sågs på väg för att hämta sin 
förlamade larv till den nygrävda hålan. Larven bars dit 
i nästan rak riktning och utan tvekan om vägen en sträcka 
av 20 steg. Då ägget lagts och stekeln kommit upp för 
att stänga, grävde jag fram larven, varunder stekeln stannade 
i närheten. Sedan jag avlägsnat mig några steg, tog han åter 
sin larv och bragte honom med ännu på sidan kvarsittande 
ägg i säkerhet i ett bladveck 2/3 m. från platsen. Därefter 
uppsökte han plats för att gräva en ny håla, varvid han be- 
stämde sig för en sandig sluttning på 18 stegs avstånd. Se- 
dan hålan grävts färdig, gjorde stekeln sina orienteringsslag 
och hämtade därefter sitt byte. Då larven lades på van- 
ligt sätt med huvudet i hålans mynning, visade det sig, 
att det från den förra hålan ännu kvarsittande ägget blivit 
krossat under transporten. Stekeln tilläts att nedsläpa sin 
larv och kom åter upp för att stänga. Åter drogs hans larv 
fram med pincetten, varvid det befanns, attett nytt ägg blivit 
fästat på honom i det krossades ställe. Liksom förut lades 
larven bredvid ingången, och liksom förut dröjde det ej 
länge, förr än den däromkring oroligt vandrande stekeln 
åter grep sitt byte, vilket han denna gång fästade i top- 
pen av en lingonriskvist på några stegs avstånd, men seder- 
mera bar 10 steg längre bort för att gömma det högt över 
marken i ett bladveck. Därefter tog sig stekeln själv en 
välbehövlig förfriskning ur en lingonblomma. 
Efter något sökande bestämde han sig nu för att gräva 
en ny håla blott 1/3 m. från platsen för den sista, och redan 
var den nästan färdig, då stekeln sattes i sådan skräck av 
