40 
krupit upp ur hålan. Under denna förutsättning skulle ste- 
kelns handling tydligen kunna betraktas som ändamålsenlig. 
Exp. 3. Medan en Psammophila höll på att avhämta sin 
nattflylarv från dess gömställe, lades på 3 cm. avstånd från 
hålans ingång en sten, så stor som en utsträckt hand, dock 
så att stenens skugga ej föll över ingången eller dess när- 
het. Vid återkomsten gick stekeln rakt fram till hålan, men 
stannade ej, utan passerade däröver och tycktes ej märka den. 
Han vände dock snart och bar sin larv upprepade gånger 
fram och tillbaka över hålans mynning eller tätt förbi den. 
Därefter lade han larven ifrån sig i närheten och fortsatte 
att söka. En gång gick han t. o. m. ner i hålan och vistades 
ganska länge därnere, men då han åter kom upp, tycktes 
han ändå ej vara övertygad om att denna håla var den rätta, 
ty han fortsatte ännu sitt sökande. Slutligen, 12 minuter 
efter första ankomsten till hålan, beslöt han sig för att släpa 
ner sin larv. 
Exp. 6. En stekel av samma art sågs gömma sin förla- 
made nattflylarv på en på marken liggande torr gren och 
började sedan gräva håla 1 m. från denna plats. Under ti- 
den stack jag ned en 2/3 m. hög lövbärande gren 1 sanden 
bredvid larvens gömställe, så att skuggan föll på larven och 
de närmaste omgivningarna. Då hålan var färdig, gick ste- 
keln nästan rakt mot larvens förvaringsplats, men då han 
nådde kanten av skuggan, vek han av och gick flera gånger 
runt omkring platsen, alltjämt undvikande den för honom 
främmande skuggan. Därefter gick han tillbaka till hålan 
och försökte ännu en gång att från denna utgångspunkt 
finna larven genom att gå rakt fram åt det håll, där han tyd- 
ligen wvisste, att den skulle finnas. Ännu några slag kring 
skuggan, denna gång vidare än förut. I synnerhet uppehöll 
sig stekeln därvid på platsen nedanför skuggan, i sin ur- 
