hälsar. 
Nä 
; 
SÖ 
47 
frambenen omklamrande hans mellersta leder, har stekeln 
blott de två bakre benparen lediga att stöda på. Det oaktat 
håller han även resten av larvens kropp, med ryggsidan 
nedåt, upplyftad över marken mellan de bakre benparen, 
Att hans gång under sådana förhållanden ej förefaller mera 
besvärad, är ganska förvånande. 
Fig. 5. Ammophila sabulosa bär hem sitt byte. 2!/2 ggr. (Original.) 
Väl anländ till sänkans botten brukade stekeln utan 
mycken tvekan gå fram till någon plats, där han lade ner 
sin börda på marken. Omedelbart därinvid plockade han 
bort något gruskorn eller en liten jordklump, som visade 
sig dölja ingången till en redan på förhand grävd håla. 
Stekeln försvann för några ögonblick genom ingången för 
att snart åter komma till synes med en liten börda av ned- 
rasad sand, som kastades bort i en kort flyktsväng åt sidan. 
Sedan kom turen till den på ett par cm. avstånd liggande 
larven, som stekeln grep i främre ändan och släpade med 
