13 
som kunna använda olika metoder i sitt tillvägagående, men 
i alla händelser icke med våld, utan med list nå sina syften. 
Deras historia utgör ett av de intressantare kapitlen i kun- 
skapen om grävsteklarna. 
Till sist må framhållas, att den gamla benämningen gräv- 
steklar, som i detta arbete för korthetens skull använts, 
omfattar familjer utan närmare släktskap sinsemellan, så- 
dana som rovsteklarnas, vägsteklarnas, dolksteklarnas och 
spindelsteklarnas. Det för dem alla gemensamma draget är, 
att de anbringa sitt ägg på ett med gadden förlamat eller i 
vissa fall dödat byte, vilket av de flesta magasineras till larv- 
foder i någon av dem själva i marken eller i trä grävd kam- 
mare. Men utom i fråga om äggets fästande på bytet åter- 
finnas alldeles samma levnadsvanor hos de solitära geting- 
arna, varför det visserligen skulle kunnat anses motiverat, 
om även dessa mot vanligheten inbegripits under samma 
namn som de övriga. Men då en betydande del av geting- 
gruppen, nämligen (de samhällsbildande arterna, har helt 
andra vanor, uteslutas här även de solitära för att ej göra 
arbetet onödigt vidlyftigt. 
Ehuru i det följande de svenska grävsteklarna, som för- 
fattaren av egen erfarenhet känner, komma att få lämna det 
huvudsakligaste stoffet för skildringarna, skola även en del 
märkligare arter från andra trakter av världen bli föremål 
för omnämnande, i den mån deras levnadsförhållanden blivit 
kända och befunnits 'vara av intresse. Då emellertid även 
de svenska grävsteklarnas arter äro 'mycket talrika och många 
i sina levnadsförhållanden ej synnerligen avvika från var- 
andra, är det även bland dem blott ett urval av de intres- 
santaste typerna, som de följande skildringarna komma att 
omfatta.” 
" Den, som intresserar sig för att bestämma anträffade svenska 
steklar av här ifrågavarande slag, finner en god handledning i den av 
Entomologiska föreningen utgivna »Svensk Insektfauna» (Aurivillius, 
ordn. 13 Steklar. 1 Gaddsteklar). 
