52 
karna fast om nacken på larven, som därvid våldsamt krökte 
sig. Första stynget gavs bakom 1:sta paret bröstfötter, och 
detta styng upprepades flera gånger i följd på samma punkt. 
Därefter stack stekeln bakom 1:sta fotlösa leden, d. v. s. 
4:de segmentet, vidare bakom 5:te, 6:te, 7:de och 8:de, och 
därmed slutade paralyseringen, alldeles som hos Psammophila. 
De bortre lederna, bakom bukfotlederna, stickas sålunda ej. 
Antalet foderlarver. Psammophila inlägger i varje larv- 
kammare blott en enda foderlarv, och enligt Fabre skulle 
sabulosa göra på samma sätt. Så är emellertid ingalunda 
alltid fallet här i Sverige. Visserligen inträffar det, att 
sabulosa inskränker antalet till en enda, om larven är myc- 
ket stor, men ännu vanligare är att finna 2 foderlarver i den- 
na stekels hålor. Stundom kunna t. o. m. fler än 2 finnas: 
För att kunna utan alltför långvarigt personligt överva- 
kande kontrollera stekelns följande besök i sin nygrävda 
håla plägade jag lägga ett lingonblad i en viss riktning över 
ingången, oftast belastat 'med ett litet gruskorn, så att det 
ej skulle blåsa bort. Om stekeln vid sina orienteringsslag 
kom fram till ingången, tycktes han aldrig fästa avseende 
vid att denna fått en extra betäckning. Om vid mitt senare 
besök lingonbladet befanns lagt åt sidan, visade sig detta 
alltid vara tecken till att stekeln under min frånvaro 
öppnat sin håla för att lägga in en foderlarv. På detta sätt 
kunde det således bedömas, dels huru snart stekeln lade 
in sitt första byte, dels huru många foderlarver han 
ansåg utgöra en tillräcklig portion för sin blivande avkomma. 
Några exempel på, huru förhållandena i detta avseende kun- 
na gestalta sig, anföras härnedan. 
En håla, vars grävning jag bevittnat på förmiddagen, 
försågs med märke av ett blad. Ännu på kvällen samma dag 
var bladet ej rubbat, men följande morgon var det avlägsnat. 
Ett nytt ditlades. Frampå förmiddagen var även detta borta, 
