54 
det sedermera visade sig, att stekelns larv nöjde sig med 
att förtära den förstnämnda foderlarven och därefter spann 
kokong, utan att bry sig om den andra. 
I flera fall har det visat sig, att de sist anskaffade foder- 
larverna inlagts med så många dagars mellanrum, att under 
tiden det på den första larven fästa stekelägget hunnit kläc- 
kas. Därtill åtgå i allmänhet på de solstekta sandmarker- 
na omkring 3 dagar, medan ägg, som för observation inlagts 
i en ask eller i ett glasrör och förvaras inomhus, där tem- 
peraturen ej är närmelsevis så hög, kunna få sin kläcknings- 
tid fördröjd till 8 dagar eller ännu längre. Emellertid är det 
av intresse att anteckna sådana fall i minnet, enär de visa 
en övergång till de förhållanden, som normalt råda hos and- 
ra, nedan omnämnda sandstekelarter. 
Larvens utvecklingstid. Som exempel på huru det i det- 
ta avseende kan förhålla sig med inomhus förvarade lar- 
ver kan följande anföras. Då larven efter nära 8 dagars 
embryonaltid kläckts, var han någjot längre än det ungefär 
2 mm. långa ägget. Han satt kvar i samma ställning som äg- 
get, d. v. s. på sidan av foderlarven, mellan 5:te och 6:te 
lederna. Hans huvud hade uppstått i den ända, där ägget 
var fästat, och iomedelbart efter kläckningen hade han tyd- 
ligen börjat suga sitt offers safter tvärs igenom skinnet, 
ty helt kort därefter hade hans bakre ända ansvällt betydligt, 
medan den främre war mycket smalare och ännu omgavs 
av det tunna äggskalet. På kvällen hade han nått en längd 
av 4 mm. Han hade antagit en grön färg, i det den från 
den gröna foderlarven muppsugna saften skimrade igenom 
kroppsväggen från tarmkanalen. På morgonen av 4:de da- 
gen hade stekellarven (en längd av 7 mm. och en tjocklek av 4 
mm. Han bibehöll ännu samma plats som förut. På 5:te 
dagen var han 12 mm. lång och 6 mm. tjock i icke utsträckt 
tillstånd. Han åt nu på bakre delen av samma foderlarv, 
