62 
sommaren, och som stekeln är i verksamhet så länge den 
varma årstiden räcker, är det ej osannolikt, att två genera- 
tioner efterträda varandra under sommajrens lopp. Vid par- 
ningen kan man få bevittna samma scener av rivalitet, som 
skildrats hos Psammophila, och liksom hos den senare fast- 
håller hanen för en längre tid sin vunna maka om halsen 
med sina käkar. 
Vad som gjorde studiet av denna stekel alldeles särskilt 
tilldragande, var den enastående utvecklingen av dess mo- 
derliga instinkter. Det visade sig nämligen snart, att cam- 
pestris-honan, alltsedan hon lagt sitt ägg på den först an- 
skaffade foderlarven, alltemellanåt underkastar sig besväret 
att öppna cellens med gruskorn eller jordklumpar prowviso- 
riskt stängda ingång blott för att se efter, om ägget ännu 
är kläckt. Om så är fallet, går hon på ny jakt för att an- 
skaffa en färsk foderlarv. På samma sätt inspekterar hon 
under larvens uppväxttid upprepade gånger cellen för att 
se efter, när nya förråd äro av nöden. Skulle det därvid 
visa sig, att någon av de förut inburna foderlarverna är 
skrumpnad och hopsjunken, kastar hon ut den ur cellen 
och anskaffar färsk föda i stället. Ifall en längre tids ihål- 
lande ruskväder tvingar henne att sitta overksam i sitt göms- 
le, så glömmer hon ändå ej bort sin larv, utan så snart so- 
len åter skiner fram, uppsöker hon och öppnar åter cellen 
för att se efter om larven, som under tiden fått svälta, än- 
nu är vid liv, i vilket fall hon skyndsamt anskaffar nytt 
foder, medan hon i motsatt fall kastar bort honom. Sålun- 
da såg jag dessa steklar, efter en regnperiod på nio dygn, 
första solskensdag åter visitera sina hålor, vilkas läge de 
sålunda hela tiden hållit i minne. Åtminstone en del larver 
hade överlevat idenna tid av hunger, fastän de i sin stora 
nöd 'måst förtära 'varenda smula även av skinnen och huvu- 
dena, l/vilka under gynnsamma omständigheter ratas. På 
detta sätt fortgår idet under larvens hela uppväxttid, till dess 
