32 
sitt äventyr, då han blivit lagd vid ingången, men togs om 
händer och åter nedbars av sin moder. Det framgår här 
även, vad som förövrigt redan framhållits, att dessa steklars 
omvårdnad om sin avkomma utsträcker sig över hela larv- 
perioden. . 
Det intryck, som jag önskat framkalla genom den kanske 
alltför omständliga skildringen av exp. 1—17, är framför- 
allt, vilka stora individuella växlingar i handlingssättet stek- 
lar av samma art kunna visa under likartade yttre omständig- 
heter, och huru svårt det följaktligen är att förutse utgången 
av experiment, i vilka psykiska faktorer spela in. 
Men i avseende på de tre sista experimenten måste 
det ytterligare framhållas, att där agerande steklar tillhöra 
den bland insekter ganska ovanliga psykologiska typ, som 
under ytterst avvikande omständigheter förmår nästan full- 
ständigt frigöra sig från instinktens missvisande ledning. 
Det är här ej fråga om en så jämförelsevis enkel sak som 
att låta sig påverkas av erfarenheten, utan det gäller för 
dessa steklar att, under förhållanden sådana de eljes aldrig 
förekomma i deras liv, kunna bedöma, vad som för dessa 
särskilda tillfällen är lämpligt att göra. Vad man sedan vill 
ge denna förmåga för namn, må vara en smaksak, men instinkt 
är det icke. Ett alldeles isolerat exempel på en dylik för- 
måga hos en stekel av samma art tillåter jag mig till sist 
anföra. | 
Exp. 18. En campestris hade nyss inburit en foder- 
larv och började stänga hålan, vilket jag avbröt genom att 
åter öppna den och taga fram larvkammarens innehåll. Det- 
ta utgjordes av två foderlarver, av vilka den ena bar stekelns 
ägg. Båda lades wvid ingången, som efter uppgrävningen 
blivit mycket vidare än förut, så att egentligen blott larvkam- 
maren återstod. Stekeln, som helt nära invid hade bevittnat 
mina åtgöranden, kom strax fram, tog först larven med ägget . 
och packade den med huvudet så långt in i larvkammaren 
