90 
Efter  paralyseringen 
uppsuger stekeln så- 
som näring för egen 
räkning den saft, som 
framtränger ur gräs- 
höppans mun. Ferton 
har flera gånger sett 
denna stekel uteslu- HH 
tande för detta ända- 
mål paralysera gräs- 
hoppor och sedan 
övergiva dem. Han 
tror, att denna metod, 
att själva hämta näring från sina offer, som dessa Sphexer 
ha gemensam med Bembex oculata, ensam möjliggör för så 
pass stora rovsteklar att i folkrika kolonier existera på de 
magra klippavsatserna kring Bonifacio, där blommor mot 
slutet av den torra årstiden äro mycket sällsynta. 
De gräshoppor, som inläggas till föda åt stekelns larv, 
ha alltid visat sig vara honor. De döljas provisoriskt, upp- 
höjda över marken i en liten grästuva, medan stekeln upp- 
sökeren plats för 
att gräva håla, 
vilken, liksom 
Fig. 9. Sphex subfuscata. 2 ggr. (Original.)] 
hos occitanica, 
ej iordningstäl- 
les förr än efter 
lyckligtavslutad 
jakt. Vid gräv- 
ningen använ- 
der denna Sphex 
samma metod 
som ragghåriga 
Fig. 10. Larv av Sphex subfuscata på Caloptenus italicus, 
sandstekeln, d.v. 12/4 ggr. (Efter Ferton.) 
