107 
en oval, i båda ändar trubbig kokong, som genom ymnig 
inblandning av sandkorn är alldeles hård. 
Tachytes lativalvis. Denna vår tredje art liknar i hög 
grad den föregående genom sitt röda band över den svarta 
bakkroppen, och det 
är egentligen genom 
hans avvikande sätt 
att röra sig under 
jakten, som man får 
anledning till miss- 
tanken, att man har 
en annan art framför 
sig. Lativalvis har 
visserligen samma 
brådskande och tvär- 
kastande rörelsesätt, 
men i stället för att 
jaga bland den spar- 
samma växtligheten 
snokar denna artom- 
kringialla skrymslen 
i marken, under växt- 
avfall samt i spric- 
kor och hål, göm- 
ställen således, där 
ingagräshopporbru- 
ka ha sitt tillhåll. 
Dennaartsöker näm- 
ligen ej efter gräs- 
hoppor utan efter 
små skogskakerlackor, av vilka 2 inläggas i varje cell. Stekeln 
kommer flygande med sitt jaktbyte och slår ner nära sin öppna 
håla. Det kan då ses, att kakerlackorna bäras bröst mot 
Fig. 17. Tachytes lativalvis. Hane och hona (nederst). 
4 ggr. (Efter Bouwman.) 
