123 
ligen stora (8—11 mm.) gråviveln, Brachyderes incanus, som 
förekommer uppblandad med de betydligt mindre (35—6 mm.) 
Strophosomus coryli och Otiorrhynchus ovatus. Att i en 
Cerceris-by, där gråviveln utgjorde det nästan enda bytet, 
de flesta cellerna innehöllo 8 vivlar, behöver naturligtvis 
ej tydas på det sätt, att stekeln skulle kunna räkna. Då 
Z 
Fig 22 Vivlar insamlade av, Cerceris arenaria. 2 ggr. (Original.) 
bytena äro nästan jämnstora och cellerna likaledes av un- 
gefär samma storlek, bör det naturligtvis rätt ofta inträffa, 
att cellerna bli fyllda av samma antal vivlar. Är det där- 
emot de mindre vivelarterna som hemförts, så rymmer natur- 
ligtvis varje cell ett större antal sådana, innan den blir 
färdig att stängas. Ända till 28 individer av den lilla Stro- 
phosomus träffades sålunda inlagda i samma cell. 
Förlamningen, särskilt av (de större bytena, tycks ofta 
vara ganska ofullständig, och framförallt kan det påstås, 
