137 
utmärkande för denna stekels byten. Mycket ofta ha kaker- 
lackorna kryat till sig, redan då stekeln återkommer från sitt 
besök i hålan. Han finner dem då stå på sina ben och ryg- 
ga tillbaka, när han forskande berör dem med sina antenner. 
Man skulle, med kännedom om huru andra rovsteklar ofta 
pläga gå till väga i liknande fall vid blotta misstanken 
att deras byte flyttat sig, vänta, att Dolichurus ånyo 
skulle paralysera sitt rörliga byte. Men något sådant före- 
kommer aldrig. Sakta och ytterst försiktigt närmar sig ste- 
Sr af 
Fig, 27, Dolichurus leder baklänges hem sin kakerlacka. 3 ger. (Otiiginal.) 
keln i stället framifrån och griper tag i en av antennstumpar- 
na, vilket kakerlackan låter ske utan något försök att und- 
komma, förmodligen därför att antennerna genom ste- 
kelns nyssnämnda behandling blivit känslolösa. Så bär det 
i väg med stekeln springande baklänges och bogserande sin 
kakerlacka, som nu håller sig upprätt och ibland tycks själv 
göra reflexmässiga gångrörelser med benen. Då emellertid 
stekeln hela tiden springer baklänges, har han svårt att se 
de vägmärken, som han förut inpräglat i sitt minne. Han 
släpper därför sin kakerlacka och springer ett stycke i för- 
väg för att orientera sig. Vid hans återkomst står kakerlac- 
kan stilla, där han lämnade henne. Om stekeln därvid råkar 
