158 
de sig en. Härav framgår sålunda, att Bembex ingalunda 
saknar förmågan att paralysera, varom Ferton förövrigt di- 
rekt övertygade sig, då han genom att fråntaga stekeln hans 
fluga förmådde honom att inför hans ögon ånyo sticka sitt 
byte ett stycke bakom munnen. Det stora antalet orörda by- 
ten i samma cell visar förövrigt, att B. oculata förser sin 
larv på en gång med ett för flera dagar avsett förråd, vil- 
ket kan vara av särskild vikt, ifall olämpligt väder skulle 
lägga hinder i vägen för daglig jakt. Samma mening som 
Ferton uttala också Bouvier efter iakttagelser över B. rostrata 
samt Peckham, som studerat den amerikanska B. spinolae. 
Dansken Wesenberg-Lund uppger, att Bembex rostrata 
vid dödandet av sina byten skulle använda en helt annan me- 
tod än andra rovsteklar, i det den skulle med käkarna krossa 
flugornas thorax, som uppges bära tydliga spår därav. Där- 
emot påstås Bembex icke använda gadden och icke ens 
kunna använda den, emedan denna stekel skulle ha för styv 
och oböjlig bakkropp. Samma uppgift lämnas i fråga om 
den senare omtalade Oxybelus. Det är emellertid att märka, 
att intet av dessa påståenden bekräftats av senare iakttagare. 
Då sålunda dessa steklars tillvägagående blivit ganska 
omstritt, var det av synnerligt intresse att vid de öländska 
boplatserna få tillfälle att kontrollera de varandra motsägande 
uppgifterna. Det må så gott först som sist framhållas, att 
Fertons uppgifter här som alltid visade sig vara de pålitli- 
gaste. i | an 
Vad som ganska snart fäste min uppmärksamhet var, 
att hos Bembex, liksom det förut omtalats hos Ammo phila 
cam pestris, en inspektion av cellerna tycks äga rum, var- 
vid stekeln utan att medföra något byte öppnar sin håla 
och går ner däri för att helt snart åter komma upp och stänga 
ingången. Då han dröjer så kort stund därnere, kan hans 
ärende ej gärna vara annat än att se efter, huru det är ställt 
med förråden, och sålunda få klart för sig, om det ännu är 
