161 
Ingen enda av de flugor, som fråntogos Bembex, visade 
någon yttre skada, allraminst någon krossad thorax. Där- 
emot iakttogos ofta livstecken hos dessa flugor, isynnerhet 
hos de större, på vilka stekelns gift sålunda ej utövat en 
så stark inverkan. De vanligaste tecknen till ett ännu kvar- 
dröjande liv voro rörelser hos snabeln. Men en av Bem- 
bex hemförd fluga gav ett vida påtagligare bevis på liv ge- 
nom att helt enkelt flyga sin väg. En Bembex kom nämligen 
hemflygande med en stor, rödgult luden Volucella bombylans, 
med vilken han slog ned på marken vid sin håla. Jag 
ämnade just rycka ifrån honom detta byte, då flugan själv 
förekom mig, slet sig lös och sköt pilsnabbt rätt upp i luften, 
dit Bembex ögonblickligen lika snabbt flög efter. Det hela 
kom så oväntat och försiggick så hastigt, att båda försvun- 
nit ur synhåll, då jag hunnit vända ögonen i den riktning 
de tagit. Stekeln måtte emellertid ej lyckats för andra gången 
bemäktiga sig sitt flyende rov, ty han återkom ej under 
en lång stunds väntan. 
När Bembex finner, att hans larv är nära fullvuxen, 
lägger han in en slutportion åt homom och stänger sedan 
gången-omsorgsfullare än förut för att ej vidare öppna den. 
Då larven nu gjort slut på sina förråd, brukar han ha nått 
en längd av något mer än 20 mm. och börjar sin kokong- 
spinning, i det han ur underläppen drar ut fina silkestrådar, 
som 'han fäster dels vid larvkammarens sandväggar, dels 
vid sin egen kropp. Först förfärdigas en modell av silke, 
öppen i framändan. Därefter drager larven, såsom Fabre 
visat, genom denna öppna ända in sandkorn, som fästas 
i silkesmodellen, så att denna blir alldeles hård och fast 
och tycks bestå av uteslutande hopklibbade sandkorn. Ett 
lock förfärdigas, varigenom den dittills öppna ändan slutes, 
och i denna långsträckt äggformiga sandhylsa övervintrar 
larven för att i början på nästa sommar förpuppas och 
framträda som fullbildad i slutet av juni eller något senare. 
1 Grävsteklarnas liv, 
