163 
larna sutto ännu grävande därinne. Det är att märka, att 
i de nämnda fallen väderleken ej lagt hinder i vägen för vis- 
telsen i det fria. Då emellertid så pass långa tider utan 
avbrott användas till grävning, kan det knappt anses sanno- 
likt, att Bembex samtidigt skulle ha flera larver i skilda 
bon att sörja för. Att detta däremot kan inträffa med 
Ammophila campestris, har förut omtalats, men denna se- 
nare stekel gräver sitt bo färdigt på helt kort tid. 
En håla, i vilken en Bembex sågs gå in 25 juli, stängdes 
strax därefter nedifrån med sand i mynningen. Då jag ville 
kontrollera, huru länge stekeln skulle stanna inne, lades 
korsade barr över ingången. Ännu på kvällen 27 juli voro 
barren orubbade, och stekeln fanns sålunda fortfarande kvar. 
Då hålan öppnades, befanns stekeln sitta i gången utanför 
sin cell, som var avspärrad med ett sandlager på ett par 
cm. tjocklek. I cellen fanns blott en enda fluga, som bar 
stekelns ägg i vanlig ställning. Det såg i detta fall nästan 
ut som om stekeln haft för avsikt att avbida äggets kläck- 
ning, innan han ville besvära 'sig med ny flugjakt. 
Då stekeln vid sina upprepade besök i boet ofta kom- 
mer i beröring med sin växande larv, kan man undra, om 
han skulle känna igen den som sin, ifall den lades framför 
ingången till hålan. För att kunna utröna detta borttogs taket 
till såväl gången som larvkammaren i ett Bembex-bo, medan 
golvet däremot i hela sin utsträckning lämnades orubbat. 
Stekelns larv lades vid ingången. Då stekeln kom hem, 
började han samvetsgrant vid mynningen och följde wun- 
der krafsande rörelser med frambenen gången några cm. 
nedåt. Men då han helt snart fann, att han på detta sätt 
ej kom ned under markens yta, trodde han sig vara på villo- 
spår, gjorde vanligen en kort flyktsväng och slog ner någ- 
ra cm. framför ingången, där han med trippande sidosteg 
åt höger och vänster besiktigade de närmaste föremålen 
för att övertyga sig, att platsen verkligen var den riktiga. 
