164 
Sedan denna undersökning utfallit efter önskan, återtog han 
i oändlighet sina resultatlösa försök att komma ner under 
markens yta genom att följa den taklösa gången några cm. 
Vid sin larv fäste han intet annat avseende, än att han und- 
vek honom som ett hinder. En och annan gång sågs han 
med frambenen krafsa bort honom på samma gång som san- 
den vid ingången. Alltför möjligt är emellertid, att upprepade 
försök skulle visat, att en del individer känna igen och taga 
vara på sina larver, såsom det omtalats inträffa med Ammo- 
phila campestris (sid. 78—380). 
Att små misshälligheter kunna uppstå i Bembex-byn lik- 
som i andra byar, där husmödrarna bo tätt inpå varandra, 
är tämligen självklart, fast orsaken ej här som hos Ammo- 
phila brukar vara den, att grannarna söka bestjäla varandra, 
ty i Bembex-byn finns ingenting att stjäla. En liten lustig 
episod av denna art kan förtjäna att omtalas. En Bembex 
sysslade en förmiddag med jakt och hemförde den ena flu- 
gan efter den andra, varvid han för varje gång öppnade och 
stängde sin håla med den vanliga sandkrafsningen. En 
annan Bembex började under tiden gräva sig ett nytt bo på 
blott sju cms avstånd från den förres. Redan hade arbetet 
fortskridit så långt, att denna stekel trängt ned till något 
mer än sin egen kroppslängd under markens yta, då grannen, 
som just hemfört en fluga, vid stängningen av sin håla skulle 
från alla sidor kasta sand över dess ingång. Han råkade 
därvid också vända bakkroppen mot nybyggarens håla och 
kastade därvid sanden bakom sig så långt, att en rätt ansenlig 
del föll ner över ryggen på den grävande stekeln och na- 
turligtvis i någon mån motverkade hans arbete. Denne 
greps då av förbittring, att döma därav att han sprang 
fram och bet grannen i spetsen av bakkroppen, varav 
ju tydligt framgår, att han insåg orsakssammanhanget. Båda 
steklarna tumlade nu om i luften några ögonblick för att 
sedan återvända till sina arbeten. Men inom kort stördes 
