IR 
stritar, vanligen till ett antal av 4—6. Han kommer fly- 
gande med sin börda, som bäres bröst mot bröst, fasthål- 
len med mellanbenen, liksom hos G. campestris. I olikhet 
med sistnämnda art har fumidus vanan att under sin från- 
varo hålla ingången stängd. Dock är stängningen ofta gans- 
ka ofullständig, i det stekeln, innan han flyger bort, helt 
vårdslöst krafsar litet sand bakom sig i så obetydlig mängd, 
att ingången förblir till hälften öppen. Denna lilla oan- 
senliga stekel har här uteslutande blivit omnämnd i anledning 
av det förhållande, i vilket han står till den nedan omtalade 
parasitiska Nysson maculatus. 
Nysson. 
Alla hittills omnämnda rovsteklar ha varit hedervärda 
bobyggare och självförsörjare, som uteslutande genom eget 
arbete draga försorg om sin avkomma. Så är även fallet 
med de i det följande omtalade, och det är endast i fråga 
om släktet Nysson som några befogade misstankar om ett 
parasitiskt levnadssätt framställts. 1 avseende på några ar- 
ter ha dessa misstankar vid närmare undersökning vunnit 
bekräftelse, och det torde framdeles komma att visa sig, 
att samma levnadssätt är gemensamt för hela släktet. 
Nysson maculatus. Ferton var den förste, som kunde 
meddela några på egna iakttagelser vilande fakta till be- 
styrkande av parasitiskt levnadssätt hos en Nysson-art. Han 
hade vid Bonifacio på Corsica tillfälle att iakttaga den även 
hos oss förekommande Nysson dimidiatus, som han ofta 
såg intränga i bon, tillhörande den sydeuropeiska Gorytes 
elegans. Denna sistnämnda gräver långa gångar föga djupt 
under ytan i sandig mark, insamlar i sina celler små stritar 
och döljer, för varje gång han avlägsnar sig ur boet, in- 
