TS 
Miltogramma eller närstående flugsläkten, alla rovsteklars 
värsta fiender, från vilkas fördärvliga besök de sträva att 
friköpa sig med de mest omständliga försiktighetsåtgärder, 
Emellertid hade en liten boplats för Gorytes tumidus 
blivit upptäckt på en sandig och delvis gräsbevuxen gång- 
stig i ett soligt barrskogsbryn. En dag sågs en Nysson 
maculatus, som länge hade irrat omkring på gångstigen, 
undersökande markens sprickor och små håligheter, plötsligt 
stanna vid den uppgrävda sanden framför en tumidus-håla 
i basen av en liten grästuva. Efter kortvarig tvekan trängde 
han ner däri och visade sig först efter en halvtimmes väntan 
åter i hålans mynning, där han krafsade ner sand bakom 
sig, till dess gången var alldeles fylld, varefter han begav 
sig ut på nya strövtåg. . Gången uppgrävdes nu och befanns 
leda till en cell, som innehöll 6 orörliga små stritar. Men 
oaktat yttersta försiktighet användes vid framgrävningen, 
kunde intet ägg upptäckas på någon av dem. Enligt föregå- 
ende erfarenhet kunde dock en cell med 6 stritar anses såsom 
fullt provianterad. Det 'kunde således vara en möjlighet, 
att Nysson avlägsnat det Gorytes-ägg, som förmodligen suttit 
i vanligt läge utmed ena täckvingens kant. Men var fanns 
Nyssons eget ägg, som han borde ha anbragt där i stället? 
Med tanke på den oväntade plats, på vilken den sedermera 
omtalade, också såsom foderparasit levande vägstekeln Cero- 
pales anbringar sitt ägg, var det i förevarande fall ej anledning 
att uppgiva hoppet att finna Nysson-ägget förr än efter 
en grundlig undersökning. 
Plötsligt föll det i ögonen, att på en av stritarna den ena 
sidans täckvinge ej slöt alldeles tätt till utan med sin kant 
höjde sig något litet över den andras. Då denna täckvinge 
lyftades upp, sågs Nysson-ägget, långsmalt och vitt, ligga 
fästat under den opalartat genomskinliga flygvingen längs 
bakkroppens ryggsida. Fördelen av att anbringa ägget på 
