VTT 
var sitt håll bespeja någon tumidus, som höll på att gräva 
ny håla. Med synbart intresse iakttogo de grävningens 
fortskridande, och för detta ändamål ryckte de alltsomoftast 
ända fram till mynningen. Om detta inträffade, medan tumi- 
dus tog sig några ögonblicks rast vid sidan om ingången, 
drev den senare genast bort dem, varvid de efter en kort 
flyktsväng återtogo sina observationsplatser på några cm. 
avstånd. Deras beteende erinrade mycket om en annan para- 
sits, vägstekeln Ceropales, när denne bespejar en grävande 
Pompilus och i sin otålighet närmar sig så mycket, att han 
blir observerad, igenkänd och bortdriven. Vid ett tillfälle 
träffades de båda parasiterna, då de samtidigt spionerade 
vid ingången, med påföljd att de genast häftigt drabbade 
samman, påtagligen i varandra misstänkande rivaler. 
Gorytes tumidus känner således igen sin parasit, och det 
fastän denne sökt anlägga en dräkt, som i betydande grad 
liknar den stekels, som är föremålet för hans hemsökel- 
ser. Av samma storlek som tumidus, är Nysson maculatus 
liksom denne svart med bakkroppens bas röd och därtill 
med gula sidofläckar bakom gränsen för den röda färgen. 
Samma färgteckning har förövrigt även den närstående Nys- 
son dimidiatus, som även vistades blandad med maculatus på 
den ovannämnda platsen och därför antagligen har samma 
parasitiska avsikter på fumidus som denne. 
Nysson bidens. Såsom nyss nämndes, liknar Nysson 
maculatus i både storlek och färgteckning den Gorytes-art, 
hos Wwvilken han parasiterar. Nysson bidens liknar i ännu 
högre grad ett par andra Gorytes-arter, nämligen den förut 
omtalade campestris och den helt närstående mystaceus. 
Dessa båda Gorytes-arter likna också, såsom redan framhållits, 
i hög grad ide solitära getingarna Hoplomerus reniformis och 
spinipes, och samma likhet med dessa har sålunda även Nys- 
son bidens. 
12 Grävsteklarnas liv. 
