187 
fränder deras byte. De begagna då tillfället att, i samma 
ögonblick som den med byte belastade stekeln håller på att 
gå ner, rusa fram och rycka bort hans fluga från gadden. 
Löjligt är därvid att se, huru tjuven, sedan han fästat flu- 
gan på sin egen gadd, snabbt och behändigt krafsar sand 
över ingången, så att han skall hinna undan, medan den i 
hålan instängde vänder sig om och gräver sig ut. 
Beträffande denna sista uppgift må framhållas, att ingen 
senare iakttagare meddelat sig ha sett något dylikt. I och 
Fig. 45. Oxybelus uniglumis med bytet uppspetsat på gadden, i begrepp att öppna 
sin håla, bevakad av flugan Miltogramma conica. 22/8 ggr. (Original.) 
för sig är saken visserligen ej alls osannolik, men- den hand- 
ling, v. Siebold här omtalar sig ha iakttagit, måste ha varit 
beroende på något individuellt infall av någon sådan stekel. 
Någon ofta förekommande vana är detta skälmstycke allde- 
les säkert ej. 
Beträffande stekelns sätt att behandla sina byten ha ett 
par senare författare framställt den meningen, att flugorna 
ej skulle paralyseras med gadden, enär stekeln enligt deras 
åsikt skulle ha för styv och oböjlig bakkropp, så att han 
ej ens skulle kunna använda sin gadd för detta ändamål. I 
