200 
lertid befanns, att några mil söder om Sundsvall funnos 
kolonier av L. albilabris, där cellerna provianterades med 
ängsskinnbaggar av många olika arter, men därjämte med 
en och annan fluga. Ännu längre söderut, i Östergötland och 
på Öland, fångade arten uteslutande ängsskinnbaggar, isyn- 
nerhet de långsmala gröna arterna, som äro så vanliga på 
nästan alla slags ängsväxter. I Danmark och Holland är 
k- 
Fig. 52. Ängsskinnbaggar infångade av Lindenius. 4 ggr. (Efter Bouwman.) 
det blott detta senare slags rov som anträffats. Det ser 
därför ut som om den nymodiga seden att samla skinnbag- 
gar inkommit söderifrån och sedan tagit överhand i landets 
sydligare delar. I Norrland har den däremot ännu att käm- 
pa med en viss benägenhet att konservativt hålla fast vid 
fädernas flugdiet. Dock tycks denna senare även där vara 
på god väg att undanträngas, ty i de nämnda kolonierna, 
där båda slagen av rov hemfördes, voro skinnbaggarna redan 
vida övervägande i antal. Det var i dessa celler oföränder- 
ligen: en skinnbagge, åt vilken stekelns ägg anförtroddes. 
