206 
nattfjärilar. Hanen av denna 8—10 mm. långa art har ett 
sällsamt utseende med sin halsformigt avsmalnande nacke 
och de konstigt formade frambenen, medan honan liknar den 
vanliga typen av medelstora silvermunsteklar. Samma slags 
byten omtalar Peckham för den amerikanska, i trä boende 
inlerruptus. Den lilla 5—8 mm. långa Coelocrabro Walkeri 
har i Danmark av Nielsen setts insamla små dagsländor (Cloö 
diptera) i sina celler i torra, avbrutna grenar. En annan art av samma 
släkte, Coelocrabro cinxius, har i vårt land setts företrädesvis bebo 
friska, 2-åriga hallonskott, som av någon anledning blivit av- 
brutna i toppen. 
I märgen av dessa 
gnager sig stekeln 
i juni en ända 
till 40 cm. djup 
gång, i vilken han 
under den följan- 
de delen av som- 
maren anlägger en 
rad av5—10 mm. 
långa celler, åt- 
Fig. 58. Thyreus clypeatus, hona och hane (till höger). skilda av 2—4 
2/5 ggr. (Original.) 
mm. tjocka mel- 
lanväggar av märgsmulor. I dessa celler insamlas som 
foder tvåvingar av de mest olika slag, från de minsta och 
spädaste myggor till harkrankar och flugor av nära nog 
stekelns egen storlek (6—8 mm.). MHarkrankarna kunna 
t. o. m. vara större. Men utom cellerna med de nämnda 
foderdjuren, som utgjorde den alldeles övervägande delen 
av fodret, funnos celler, som jämte ett större antal myggor 
och flugor innehöllo enstaka (1—3) skinnbaggar, dels ängs- 
skinnbaggar (mirider) och dels bladloppor (psyllider). Ste- 
kelns ägg var alltid fästat vid strupen på någon av flugorna 
i motsats till förhållandet hos Lindenius albilabris, som, 
