215 
en art av annat släkte, den hos oss mycket sällsynta väg- 
stekeln Wesmaélinius sanguinolentus (Fig. 59) befunnits sär- 
skilt söka efter de spindelbon, som släktet Chiracanthium 
anordnar mellan torra blad och annat växtavfall eller mellan 
de hopspunna topparna av grässtrån. I på det sistnämnda 
sättet anordnade bon har dansken Kryger anträffat Chiracan- 
thium-honor sittande med denna stekels ägg fäst på sin bak- 
kropp. Dessa spindlar voro länge livskraftiga, medan ste- 
kellarven sög deras blod. Larven spann sin kokong inom spindelboet. 
I södra Europa där- 
emot, där de beryktade 
falldörr- — eller = falluck- 
spindlarna av släktena 
Nemesia och Cteniza ha 
sitt hemvist, är det många 
vägsteklar som uppsöka 
dem i deras med olika 
slags försvarsverk be- 
fästade boningar, och det 
lider intet tvivel, att den 
synnerligen märkvärdiga 
inrättningen av dessa 
spindelbon i främsta rummet tillkommit som skydd 
mot de nämnda fienderna. Ferton har ingående studerat åt- 
skilliga av de vägstekelarter, som välja sina byten bland 
spindlarna: i fråga. 'De intressantaste dragen visar den hel- 
svarta, mörkvingade Pompilus vagans, som uppsöker falluck- 
spindeln Nemesia badia i dess bo. 
I maj är ingången till denna spindels rör täckt av ett 
tjockt jordlager, som gör den alldeles osynlig. Förmod- 
ligen med luktens tillhjälp förmår vagans uppdaga boet, 
gräver med hjälp av sina starka grävborst bort jordlagret, 
intränger och paralyserar spindeln för några minuter, fäs- 
ter sitt ägg på honom och tillsluter därefter ingången. 
Fig. 60. Pompilus vagans. 2!/> ggr. (Original.) 
