243 
Då stekeln börjar sin flygtid, omkring mitten av juni, äro 
korsspindlarna ännu helt små. Han bär dem då vanligen 
i flykten ända till boplatsen. Längre fram på sommaren, 
då spindlarna blivit större, transporteras de i korta flykt- 
satser, omväxlande med att stekeln, springande baklänges, 
släpar dem vid någon höft. På samma sätt inbäras de ock- 
så i hålan, medan andra vägsteklar i själva insläpningsögon- 
blicket pläga gripa tag i spinnvårtorna eller åtminstone i 
bakkroppens spets. Under hålans grävning gömmas spind- 
larna högt över marken, t. ex. mellan de uppstående barren 
på en ung gran eller på en buskes blad. I samma mån, som 
grävningen närmar sig sin fullbordan, släpas bytet under 
upprepade besök närmare och förlägges på allt lägre göm- 
ställen, till sist på någon mindre upphöjning på marken, 
t. ex. mellan en grankottes utspärrade fjäll. Åtminstone på 
det första gömstället brukar stekeln göra orienteringsslag 
kring bytet, i det han först klättrar omkring på närstående 
kvistar och sedan gör några flyktsvängar mellan grenarna. 
Liksom denna stekel olikt andra vägsteklar företrädesvis 
samlar unga spindlar, är den ej heller exklusiv i att välja 
honor. Bland de infångade korsspindlarna träffas båda kö- 
nen ungefär lika ofta, vilket sannolikt beror på att hos 
korsspindlarna hanarnas volym ej mycket understiger ho- 
nornas. 
Den färdiga gången plägar ha en längd av 10- cm. Den 
går snett nedåt och ändas i en omkring 8 cm. under ytan 
belägen larvkammare. Vid stängningen river stekeln ner san- 
den med käkarna och frambenen och packar den med bak- 
kroppens spets. Spindeln lägges på ena sidan i cellen, och 
på bakkroppens uppåtvända sida fäster stekeln sitt ägg myc- 
ket löst, så att det lätt lossnar. 
I alla de uppräknade detaljerna överensstämmer rufipes 
med den amerikanska P. quinquenotatus enligt Peckhams 
skildring. Denna art samlar likaledes korsspindlar, som 
