247 
vilken låg en krabbspindel med stekelägg fästat på bak- 
kroppens undersida, såsom förhållandet brukar vara i ungui- 
cularis-hålorna. Det låg nu nära tillhands att förmoda, att 
denna stekel, liksom den förut omtalade spissus, brutit sig 
in i spindelns ruvningskammare, förlamat den och lagt sitt 
ägg på dess bakkropp. Att detta ej var den riktiga tolk- 
ningen, framgick av nästa iakttagelsefall. 
En tid därefter sågs en campestris plötsligt stanna på en 
liten bar, sandig fläck, där en unguicularis just höll på att 
gräva sig en håla. På blott 6 cm. avstånd från denna senare 
grävde sig campestris ner i marken, vilket liksom i förra 
fallet gick mycket fort. Just som han försvunnit under mar- 
kens yta, skrämdes han ut därigenom att ett grässtrå stacks 
in i gången, och samtidigt infångades han i en flaska. Daär- 
med åsyftades att utröna, om det verkligen var en levande 
och oskadd spindel, som han sökte i denna håla, eller om 
det icke snarare, såsom jag börjat misstänka, var en annan 
vägstekels förlamade och nedgrävda rov. Gången, i vil- 
ken stekeln brutit sig in, befanns leda till en helt grunt un- 
der markytan belägen kammare, i vilken låg en förlamad 
krabbspindel med stekelägg fästat på abdomens undersida. 
Här framgick således det intressanta förhållandet, att cam- 
pestris är foderparasit på andra vägsteklar, på samma sätt 
som Ferton påvisat, att den närstående P. pectinipes para- 
siterar hos P. rufipes. 
För att ytterligare visshet skulle vinnas om vilka planer 
denna campestris hyste mot spindeln, inlades denna i hans 
flaska med buksidan uppåt, så att ägget syntes. Helt snart 
riktades stekelns uppmärksamhet på spindeln, vilken han 
berörde på alla sidor med sina antenner. Därvid uppdagade 
han stekelägget, vilket han genast började förtära. Där- 
emot tycktes han ej sedan 'visa någon lust att själv lägga - dit 
något ägg i stället, vilket ju var att vänta, att han under 
ostörda förhållanden skulle ha gjort. I tanke att han villi- 
