2609 
av kroppen ur fickan. I början står han rakt upp, men om 
några timmar böjer han kroppen i bågform, så att hans hu- 
vud når ned till spindelns buk, på vilken han nu börjar 
suga, med bibehållande av! denna bågböjda ställning. Senast 
följande dag är även Ceropales-ägget i den andra fickan 
kläckt. Den nykläckta larven står nu rakt upp ur fickan, 
men även han börjar om några timmar sänka huvudet mot 
spindelns buk. Den äldre Ceropales-larven har nu upphört 
att äta på spindeln. Alltjämt sitter han med bakändan kvar i 
fickan, men han har förändrat riktning. Med framkroppen 
fritt svävande i luften sträcker han sig bort mot sin yngre 
frände, alldeles tydligt medveten om närvaron av en rival, 
som han dock ej kan se, då han saknar varje spår av ögon, 
av vilka han förövrigt i den mörka hålan ej skulle ha nå- 
gon nytta. Han sträcker sig och förlänger sin kropp, så 
mycket det är honom möjligt, men ännu når han ej fram. Han 
växer dock under dagens lopp av den förut upptagna födan, 
och mot kvällen når hans huvud fram till kamraten, i vars 
nedböjda nacke han sänker sina käkar och börjar suga hans 
blod, utan att denne gör något försök att undandraga sig sitt 
öde. För att nå och förinta denna konkurrent av hans egen 
art, som i början befann sig utom hans räckvidd, försakade 
han sålunda sitt på närmare håll befintliga överflöd på föda 
och sträckte sig, förmodligen vägledd av luktsinnet, med en 
nästan en hel dag oavbrutet ihållande viljeyttring åt det håll, 
där medtävlaren befann sig. Följande morgon återstår av 
denne blott tomma skinnet, och den äldre larven har ef- 
ter denna kannibaliska måltid åter böjt sig ned för att fort- 
sätta att suga på spindelns buk. 
Om ytterligare en eller ett par dagar finna vi även fumi- 
pennis-ägget kläckt. Larven sitter kvar i samma ställning 
som ägget, suger på spindelns buk och växer raskt. Om nå- 
gon tid kan man märka, att Ceropales-larven börjar vädra till- 
varon av denna nya rival, som dock befinner sig ett gott 
