2170 
Pseudagenia. 
Hos detta släkte avsmalnar bakkroppen mot basen mer 
än hos andra vägsteklar, antennerna äro långa och fina 
och vingarna ofläckade, nästan glasklara. Vi ha i Sverige 
två arter, av vilka den ena, P. albifrons, är svart med 
röd bas på bakkroppen, medan den andra, P. carbonaria, 
är helt svart. Den förra når en längd av 11 mm., den se- 
nare är något mindre. ; 
I flera avseenden, men framförallt i bobyggnaden, avvika 
detta släktes arter från alla andra vägsteklar, i det de ej 
som dessa gräva larvkamrar i marken eller anordna dem 
i anträffade håligheter utan på för regn skyddade ställen 
bygga verkliga celler, liksom bin och getingar, men ej av 
vax eller pappersmassa utan av lera. Det kan vara av in- 
tresse att nämna, att Ferton i Nordafrika sett Pseudagenia 
bygga på samma sätt, och Ashmead omtalar fyra nordame- 
rikanska arter med liknande vana. 
Pseudagenia albifrons. 1 2:dra veckan av juni brukar 
denna art börja sin flygtid. Både hanar och honor finnas 
då, varav framgår, att denna generation övervintrat i sina 
kokonger. Honorna ses gå omkring på någon för solen 
exponerad liten sluttning av grusblandad lera med här och 
där liggande jordfasta stenar av omkring ett människohuvuds 
storlek. De intränga i smärre sprickor och öppningar i mar- 
ken, isynnerhet vid stenar, under vilka genom nedsipp- 
rande tövatten en tämligen rymlig hålighet eller grotta ut- 
grävts. Det är på sådana platser som de ämna uppslå sina 
bopålar. Om så behövs, utvidga de genom grävning hålig- 
heten under stenen för att bereda utrymme åt sina celler. 
Då de anträffat någon tillfredsställande byggnadsplats, gö- 
ra de en långvarig orienteringsflykt ett tiotal cm. över mar- 
