Dolksteklar. 
(Scoliidae.) 
Familjen omfattar i tropiska länder väldiga arter 
av mer än 6 cm. längd. Då dessa djur därtill äro grovt 
och klumpigt byggda, med ragghårig kropp, och ofta bro- 
kigt och påfallande färgade, så äro de, såsom steklar be- 
traktade, synnerligen imponerande företeelser. Den avbil- 
dade Scolia flavifrons från medelhavsländerna kan nå den 
ganska aktningsvärda längden av nära 5 cm. och är den 
största bland europeiska steklar. 
Dolksteklarna ha korta och starka lår och skenben, som 
genom beklädnad med borst och taggar äro danade till 
grävben. Alla hithörande arter gräva nämligen i marken, 
några också i murket trä. De gräva emellertid inga bon 
utan uppsöka bladhornade skalbaggars larver, som de pa- 
ralysera, belägga med ett ägg och kvarlämna på fyndplat- 
sen. Det är en metod utan några finesser, blott ett grovt 
och plumpt övermannande, sannolikt det mest primitiva till- 
vägagåendet bland grävsteklar. I det föregående ha om- 
talats några vägsteklar, som ännu knappast höjt sig över 
detta stadium, men de vidtaga åtminstone några åtgärder för 
att reservera det paralyserade bytet för sin egen avkomma. 
Nordliga trakter äro fattiga på medlemmar av denna fa- 
milj. Visserligen har här i Sverige träffats en Scolia-art, 
