300 
Detta gäller även om färgen, i det mellankroppen är röd- 
brun, medan huvud och bakkropp äro glänsande svarta. 
Hon når blott en längd av 9 mm., under det den helsvarta 
hanen kan bli 12 mm. lång. Artens systematiska ställning är 
ej alldeles viss. Mest liknar dock Methoca medlemmarna av 
familjen Thynnidae med talrika arter i de varmare länderna, 
om vilkas liv man snart sagt ej känner någonting alls. Bätt- 
re underrättad är man i detta avse- 
ende om Methoca, som i sina lev- 
nadsvanor visar synnerligen Över- 
raskande och oväntade drag. 
Innan Methocas underliga lev- 
nadshistoria kan skildras, måste ett 
annat djur presenteras, som står i 
intimaste samband med densamma. 
Sandjägarna äro välbekanta rov- 
skalbaggar, särskilt den vackert grö- 
na med gula fläckar på täckvingar- 
na, som redan tidigt på våren, in- 
nan det nya gräset ännu börjat 
spira, bedriver sin jakt i sandiga 
och med kort gräs bevuxna skogs- 
bryn eller på öppna backsluttningar. 
Mera bunden vid skogen är den 
Fig. 78. Methoca ichneumonides. något större, mörkbruna och gul- 
Hona. 6 ger, (Original.) Ng . A 
fläckiga skogssandjägaren. Båda 
äro svåra rovdjur, som springande eller flygande korta sträckor 
förfölja markens insekter. 
Icke mindre svåra rovdjur äro sandjägarnas larver (fig. 
79), som avpassat sig för ett alldeles säreget levnadssätt och 
därför äro mycket olika larverna av andra rovbaggar. I 
stället för att såsom dessa senare ströva omkring efter rov 
i nattens mörker, gräva sig sandjägarelarverna i marken 
lodrätt ställda rör, i vilkas mynning i jordytan de lura på 
