302 
tade överkäkarna, t. v. om vilka befinna sig de korta anten- 
nerna. 
Samma delar ses på fig. 80, som visar den runda skivan 
sedd uppifrån. Den vänstra bilden visar överkäkarna nära 
hopslutna, så att spetsarna korsa varandra, den högra åter 
visar dem vitt utspärrade, i den ställning de intaga, då lar- 
ven sitter beredd att gripa sitt byte. Man ser där, utom de 
Fig. 80. Sandjägarelarvens huvud och halvmånformiga halssköld. T.v. mandiblerna halvt 
hopslutna, t. h. vitt utspärrade. 6 ggr. (Efter Adlerz.) 
vassa spetsarna, en kort tand ungefär vid mitten av vardera 
mandibeln. , 
Hålorna grävas i sandig jordmån på öppna, solbelysta 
platser, helst i skogsbryn. Ofta grävas de i hårt tilltrampade 
gångstigar. Då larverna äro fullvuxna (20—25 mm.), ha de- 
ras hålor vanligen ett djup av 12—135 cm., med en diameter av 
4—5 mm. Framåt hösten gräva de sig vida djupare ner för 
att övervintra. 
Det är lätt att få bevittna, huru det tillgår vid grävningen, 
om man gräver fram en sådan larv och lägger honom på 
