4 



nder loppet atf de tjugu senaste S-ren har vS^r botauiska 



litteratur frambragt en mangd lokalfloror ofver sarskilda trak- 

 ter af landet, hvarigenom kannedomen af dess vegetations- 

 forhallanden betjdligt blifvit utbredd och vasentligen under- 

 hjelpt, samt lusten och hagen for utredaudet af den foster^ 



+ 



landska floran upplifvad. Afven en del af sodra Tavastlands 

 flora har allaredan blifvit bekantgjord*). Enar uppsatsen 

 harofver likval iuskranker sig till ett temmeligen obetjdligt 

 omrS.de, d. v. s. de narmaste omgifningarne kring Tavaste- 

 hiis stad, och for ofrigt endast ofullstandigt upptager raos- 

 sorna, samt alldeles icke behandlar lafvarne, ofverlemnas 

 cfterfoljande bidrag till publicering, for att i n&gon, om an 

 riuga^ men fuUstandiggora ofversigten af den sjdtavastland- 

 ska vegetationea. 



Redan sommarea 1854 hopbragtes ett icke obetjdligt 

 material hartill af numera aflidne kand* E. V. Niklander och 

 lektor J. E. Stromborg, hvilka namnde sommar anstalde bo- 

 taniska exkursiouer i Asikkala socken, fornamligast i dess 

 norra dek Resultaterna haraf finnas upptecknade uti en af 

 den senare ofver de undersokta trakterne uppgjord beskrif- 

 ^^^S jemte S.tf6ljande vftxtforteckning, npptagande inalles 

 464 arter fanerogamer och ormbunkar, och hvilken godhets- 



*) E. F. Aspelin och A. Thuren, Bidrag till Tavastehus traktens 



floray i Sallskapets pro Fauna et Flora Fcnnica Notiser, 7 h., H;fors 1867. 



