A. Periodicitetens natur. 



På grund af de undersökningar, livilka af Mendelejeff, 

 LoTHAR Meyer o. a. blifvit utförda, har det redan länge kunnat 

 anses såsom bevisadt, att de kemiska grundämnenas fysiska 

 egenskaper äro periodiska funktioner af deras atomvigter; men 

 det oaktadt synes ännu icke något försök hafva blifvit gjordt 

 att närmare bestämma dessa funktioners natur. Endast några 

 strödda anmärkningar derom påträffas i dessa författares skrifter. 

 Mendelejeff ^) åtnöjer sig med att påvisa tillvaron af mindre 

 perioder omfattande 7 element, af hvilka perioder eller rader 

 (de båda första undantagna) två och två, tillsammans med 3 

 andra till en åttonde grupp hänförda ämnen, bilda en större af 

 17 element bestående period. Han antyder derjemte -) möjlig- 

 heten af att dessa senare två och två bilda perioder af ännu 

 större längd. Något försök att förklara olikheten mellan de 

 jemna och udda raderna eller de båda första korta periodernas 

 skiljaktighet från de följande förekommer deremot icke. Lothar 

 ^Ieyer yttrar vid beskrifningen af atomvolumernas kurva, att 

 dess sex afdelningar »etwa die Form an einander gereihter 

 Kettenlinien zeigen» ^). Beträifande kurvan för smältpunkterna 

 anmärker han: »In den grösseren Curvenabschnitten zeigt sich 

 ein zweites Minimum bci den IMetallen Ga, In, Hg» *), och om 

 tabellen öfver refraktionseqvivalenterna: »Innerhalb jeder Pe- 

 riode, in welcher andere Eigenschaften ein öder zwei Maxima 



') Ann. Chem. Pharm.. SuppL- Bd VIII, 145. Mendelejeffs allmänt an- 

 tagna anordning af elementen i 12 rader och 8 grupper eller kolumner 

 har öfverallt blifvit använd för betecknande af ett ämnes plats i 

 systemet. 



-) På anf. st. pag. 184, not. 



') Die modemen Theorien der Chemie, 4:te Aufl., pag. 143. 



'') På anf. st. pag. 147. 



