4 RYDBEKG, OM UE KEMISKA GUUXDAMNENAS PERIODISKA SYSTEM. 



haben, zeigen aucli das speeifische Brechungsvermögcn imd das 

 Eefractionsacquivalent ein odcr zAvei Maxima» '). 



SlutligeB påpekar Carnelley -), att af de åtta elementen 

 As, Se, Sn, Sb, Te, TI, Pb, Bi, hvilka åro de enda, som icke 

 följa den af bonom uppstälda regeln, att smältpunkterna för- 

 hålla sig omvundt som atomvohimerna, fem (As, Sn, Sb, Te. 

 Bi) äfven äro undantag från regeln, att utvidgningskoeflficien- 

 terna äro desto större, ju lägre smältpunkterna ligga, och att 

 i motsvarande punkter ]\Ieyer's kurva för atomvolumerna äfven 

 afviker från sitt regelbundna lopp, eller, såsom lian uttrycker 

 sig om denna kurva: >Åt rises regularly and somewbat sbarply 

 from Ni, Cu and Zn to Ga and then, tbough it does not reall}' 

 do so, vet it shows a verv strong tendenaj to turu downwards 

 to As. In the same way in division 5 tbe curve rises regularly 

 and rapidly from Pd, Ag and Cd to In and tben exhibits a 

 strong downward tendency towards Sn and Sb.» 



^ler än dessa spridda antydningar rörande de nämda funk- 

 tionernas form bar jag icke lyckats finna inom den mig till- 

 gängliga literaturen, och det synes som om. man i allmänhet 

 misströstade om möjligheten att af det hittills vunna materialet 

 kunna draga några allmänna slutsatser. Jag hoppas emellertid 

 kunna visa, att ett närmare studium af de bäst kända fysiska 

 egenskapernas funktionsformer tillåter att uppställa åtskilliga 

 allmänna satser, hvarigenom till och med en förberedande ma- 

 tematisk behandling möjliggöres. 



Genom Clarke's stora samling af »Constants af nature», 

 genom de af samme författare samt Lothar jMeyer och Seubert 

 utförda nyberäkningarne af atomvigterna och senast genom 

 LajMDOLT-Börnstein's »Physikalisch-Chemische Tabellen» har det 

 stora observationsmaterialet blifvit lätt tillgängligt och tillfälle 

 att bedöma de olika iakttagelsernas värde gifvet. En granskning 

 af detta material visar emellertid, att såväl ftillständighet som 

 noggrannhet lemna mycket öfrigt att önska. 



Observationsmaterialet. Den oberoende variabel, hvaraf de 

 fysiska egenskaperna skola uttryckas såsom funktioner, är atom- 

 vigten, hvilken jag i det följande öfverallt betecknat med x. 

 Till de fysiska konstanter, som för ett större antal ämnen och 

 med tillfredsställande noo-o-rannhet äro kända, och hvilkas be- 

 roende af x således är möjligt att undersöka, äro för tillfället 



') På anf. st. pa^. 161. 



2) Phil. Mag. S. 5. Vol. 8. 1879, pag. 323. 



