6 RYDBERG, OM DE KEMISKA GRUNDÄMiNENAS PERIODISKA SYSTEM. 



Afven bland de återstående 9 kan man om flere med stor 

 sannolikhet säga, att smältpiinkterna måste ligga ganska högt. 

 Man har således tillräckligt material att approximativt bestämma 

 formen af smältpunkternas kurva i hela dess utsträckning och 

 med ganska stor noggrannhet för lägre värden på T. 



Utvidgningskoefficienterne i fast form. Den lineära utvidg- 

 ningskoefficienten är icke bestämd för mera än 31 element och 

 om dess värden för de öfriga kunna icke några omedelbara 

 slutsatser dragas. De undersökta ämnena tillhöra nästan ute- 

 slutande de udda raderna af grupperna 1 — 6 samt grvippen 8. 

 Af dessa saknas endast Ga och Hg, af öfriga element äro blott 

 C och K undersökta. Kurvans form kan på grund häraf icke 

 med visshet bestämmas mer än till dess halfva utsträcknino-. 



Refrahtionseqvivalenterna. Dessa äro hittills bestämda för 

 inalles 47 OTundämnen men i allmänhet med rino-a nocfOTannhet. 

 Kurvan kan blott approximativt konstrueras. 



Bland dessa fyra fysiska egenskaper, hvilka för ett större 

 antal grundämnen kunna genom tal uttryckas, står egentliga 

 vigten för tillfället ovilkorligen främst, såväl i fråga om antalet 

 värden som deras noworaunhet. Denna senare lemuar emellertid 

 ännu mycket att önska, hvartill orsaken först och främst torde 

 vara att söka deri att bestämningar af co-entlio-a vio-ten blifvit 



o c Cl o 



utförda vid sidan af andra undersökningar och i allmänhet ej 

 ansetts ega större vetenskapligt värde. Det torde ännu dröja, 

 innan det lyckas att bringa de svårt reduccrbara och svårsmälta 

 ämnena inom det periodiska systemets jcmna rader i samman- 

 hängande metallisk form, och på annat vilkor lära väl icke 

 några noggranna bestämningar af specifika vigten låta verk- 

 ställa sig. Att ega ämnena i dylik form måste äfven betraktas 

 såsom nödvändigt vid mätandet af ntvidgnmgskoeficieiite7i, och 



nämde svårsmälta ämnen undandrao-a sisr således en undersök- 

 er o 



ning äfven i detta afseende. Men icke nog dermed; för dessa 

 samma ämnen måste på grund af deras natur smältpiinkteii 

 endast med stor svårio-het kunna bestämmas, helst i detta fall 



o ' 



osäkerheten ökas genom svårigheten att augifva höga tempera- 

 turer i samma mått som lägre. Från alla dessa hinder är 

 deremot undcrsökninoen af refraktio7iseqvivaleiiterna fri, då ju 

 hvarje genomskinlig eller löslig förening, hvari ett grundämne 

 ingår, kan med fördel härtill användas, och således alla ämnen 

 med nästan lika lätthet pröfvas. Då emellertid undersökningen 

 af refraktiouscqvivalenten såväl i teoretiskt som experimeutelt 



