BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 10. N:0 2. 27 



Härmed har jag emellertid blott velat framställa den ofvan- 

 nämda analogien i en mera åskådlig form. Att söka gå vidare 

 utan att begagna sig af material från andra håll till dessa 

 frågors närmare utredande kan endast gifva bristfälliga resultat. 

 Det är nämligen tydligt, att, om hvarje ämnes atomer ega en 

 för dem egendomlig art af rörelse, måste genom dessa rörelser 

 den kraft, hvarmed två atomer af olika ämnen attrahera hvar- 

 audra, d. v. s. deji kemiska ajjiniteten vara fullständigt bestämd 

 lika väl som kohesionen. Under det emellertid hos två ämnen 

 sådana som t. ex. Cl och K såväl atomvigt som egentlig vigt 

 temligen nära sammanfalla, och vi på grund deraf, om endast 

 de krafter, hvarmed atomer af dessa ämnen verka på andra af 

 samma slag, tagas i betraktande, skulle draga den slutsatsen, 

 att rörelserna hos atomer af Cl och K vore af likartad be- 

 skaffenhet, visa deras kemiska egenskaper, att detta ingalunda 

 kan vara fallet, utan att vi snarare måste beteckna desamma 

 såsom af motsatt natur. 



Jag hoppas, att i en följande uppsats kunna något bidraga 

 till lösningen af detta mera invecklade problem. 



C. Atomvigternas differenser. 



Upptäckten af det periodiska systemet har gjort det omöj- 

 ligt att betrakta de kemiska grundämnena såsom enkla och af 

 hvarandra oberoende, och det har derio-enom blifvit en fråo-a 

 af stort intresse att söka förklara sammanhano-et dem emellan. 



Utgå vi då från vetenskapens allmänna fordran, att ma- 

 terien måste bestå af sjelfständiga, för de särskilda grundämnena 

 olika atomer och af ett hela rummet mellan dem uppfyllande 

 medium, etern, torde bland de uppstälda hypoteserna endast 

 den kunna anses tillfredsställande, som antager, att de kemiska 

 primdcimnenas atomer så väl som etern hestå af ett och samma 

 nrämne på olika sätt modifieradt. Om vi skola tänka oss ato- 

 merna såsom sammanhängande massor af detta ämne, hvilkas 

 skilda egenskaper bero af deras olika storlek och olika rörelse- 

 former, eller om vi enligt Peout's antagande skola anse dem 

 såsom aggregat af olika antal skilda mindre atomer af ett och 

 samma slag, lär väl svårligen ännu kunna afo-öras. 



