BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HAN DL. BAND 10. N:0 6. 11 



Den af Hofmann genom polymerisering af fenylcyanamid 

 erhållna trifenylmelamin smälter vid 162% är en bas och sön- 

 derdelas redan vid uppkokning med saltsyra i ammoniak och 

 fenylisocyaniirat. Cvannrklorid ger sålunda äfven med anilin 

 den normala melaminen. 



Normal p-Tritolylmelamin. 



Inom toluolgruppen kan (S isomera melamiuer tänkas, af 

 hvilka ino-en är hittills bekant. Här skall ]a<j endast anföra 

 ofvanstående förening. 



Den framställdes af cyannrklorid och p-toluidin pa all- 

 deles samma sätt som trifenylmelamin. 



Förcnino-en är indifferent, olöslio- eller mvcket s\*årlöslief 

 i alla lösningsmedel. Bäst kommer man äfven här till målet 

 med isättika, ur hvilken den kristalliserar i nålar. Smpt. 283°. 

 Dekomponeras med svårighet af saltsyra. Afven hiirvid kunde 

 cyanursyra påvisas. 



Analys : 



ber. erh. 



C,, — 288 — 72,7 2- 73,->3 

 Ne — 84 — 21,2 1 — — 

 H24 — 24 — 6,07 — 6,53 



Då såväl ammoniak som aminbaser vid lindrig- inverkan 

 lemna den ena kloratomen i cyanurklorid intakt, kan natur- 

 ligtvis en stor mängd deriverade melaminer, ammeliner, thio- 

 ammeliner m. m. framställas. Jag har emellertid ej ansett 

 detta löna mödan, då sådana föreningar för närvarande icke 

 hafva något vidare hvarken teoretiskt eller praktiskt intresse. 

 Blott två dylika skall jag här omnämna, nemligen normal 

 monofenvlmelamin och normal thioammelin. 



Normal Monofenylmelamin. 



Denna förenino- erhölls af klorcvanurdiamin och alkoholisk 

 anilin vid upphettning till 150". Reaktionen förlöper icke här 

 så rent som vid de förut omtalade föreningarne, i det en del 

 färgade produkter uppträda. Efter afdunstning till torrhet 

 tvättades produkten med kall alkohol, eter och vatten samt 

 omkristalliserades ur alkohol tills den blef färglös. 



