BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND. 10. N:0 6. 13 



och kristalliserar i vackra prismor. Det saltsyrade saltet kri- 

 stalliserar i fina prismor och är äfven tämligen svårlösligt. 



Den fria basen gal' vid analys 22,5 2 % svafvel; ber. 22,3 8 %. 



Det klorViätesyrade saltet har sammansättningen 



CoNa^lg^-^^ + HCl. 



En klorbestämning gal" 19,9 7*;^ Cl; ber. 20,33%. 



1 del thioammeliu löser sig i olO delar kokande vatten. 



Löses thioammeliu i utspädd svafvelsyra och lösningen 

 derpå oxideras med öfvermangansyradt kali, så utkristalliserar 

 nr filtratet efter tillsats af klorammonium och ncntraliseradt 

 med ammoniak en kropp i mikroskopiska prismor, som har 

 alla egenskaper af att vara ammelin. 



Klorvätesvrad thioammeliu ger med platinakloridlösning 

 genast en gul fällning. I öfrigt fäller thioammeliu ej lösnin- 

 gar af metallsalter. En ammouiakalisk lösning af tliioamme- 



liu per med en ammouiakalisk lösnino- af silfvei-uitrat en amorf 



^ I» ^ 



fällning. Ar silfversaltet i öfverskott blir fällningen fiukornig. 



Det :i]- förut en thioammeliu beskrifvcu af Ponomarew 

 (Beilstein, Handbuch der org. Chemie s. 705). Den erhölls af 

 pseiidosvafvelcyan genom upphettning med konc. ammoniak. 

 Huruvichi denna är identisk med den nu af mig beskrifna 

 låter sig ej med säkerliet afgöra. Enligt Ponomarew löses 1 

 del i 145 delar vatten. L"r en utspädd lösuing utfaller den i 

 kristallkorn. Löses såväl af alkalier som syror och oxideras 

 af salpetersyra redan vid vanlig temperatur till ammelin. 

 Huruvida den med syror bildar salter, finnes ej omniimdt. 

 Ehuru dess egenskaper differcra något från ofvan anförda 

 thioammeliu, är det dock troligt att de äro identiska och att 

 Ponomarews förening verkligen är normal thioammeliu, om äu 

 i något orent tillstånd. Derför talar särskildt, att den redan 

 vid vanlig temperatur oxideras till ammelin och dess förhål- 

 lande till silfversalt, som är iflcntiskt med hvad anf()rdt iir om 

 den förening, som erh(')lls af cyauurklorid. 



Till normala cyauurföreuingar måste iifven räknas följande 

 förut kända kroppar: 



Ammelin eller normal oxycyanurdiamin. 



r)et är förut anfördt, att normiil thioammeliu genom oxi- 

 dation vid vanlig temperatur (ifvergar i ammeliu. Samma 



