BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 10. N:0 8. 13 



Ett ytterligare skäl för denna formel ligger i rhodanin- 

 syrans ofvan anförda syntes. Såsom jag i en kommande uppsats 

 skall visa, ha en hel mängd föreningar, innehållande gruppen 

 SCN förmåga att addera till sig rhodanvätc, h vilket i komplexen 

 antingen ingår på samma sätt som vatten. 



HOCOCH.SCN + H.,0 = HOCOCH^SCONH. 



HOCOCH.SCN + HSCN = HOCOCH^SCSNHCN 



eller ock beror additionen på polymeri, så att i första hand 

 bildas 



N 



/\ 

 HOCOCH2S — C cs 



\/ 



NH, 



som sönderfaller i cyansyra och — COCH^S — CSNH — . Af 

 skäl som jag sedermera skall komma till, anser jag att det 

 sednaste antagandet är det rigtisrare. 



Med formeln — COCH2SCSNH — för rhodaninsyra blir dess 

 förhållande till alkalier lätt förklarligt. Gruppen NHCS från- 

 skiljes som rhodanväte och den återstående komplexen, som är 

 thiogly kolsyrans fullständiga anhydrid — COCH^S — hydreras till 



COCH2SH 



/ 

 O 



\ 



COCH.SH, 



just den kropp som Nencki antar förutom rliodanväte bildas 

 vid reaktionen. Karbaminthioglykolvl undergår en liknande 

 reaktion vid inverkan af alkalier såsom jag förut visat (1. c), 

 det bildas thioglykolsyra, kolsyra och ammoniak. 



Alla rhodaninsyrans reaktioner, dess sönderdelningspro- 

 fhikter såväl som dess rena syntes, tala sålunda för Likbbr- 

 MANNS formel. 



Det är förut anfördt, att till rhodanättiksyra kan addera 

 sig vatten och rhodanväte. Det finnes äfven åtskilliga kroppar, 

 som till denna syra förhålla sig på samma sätt, bland andra 

 äfven aminbaser. Sättes sålunda till on etcrlösnino- af rhodan- 



