BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAl). HANUL. BAND. 10. N:0 12. 11 



nu hvarje antydan härom, så vida icke de om nii existerande 

 arter tillagde orden: quotquot possibiles skulle innebära att 

 korsningar, som skett in primordio, skulle frambringat arter, 

 men de som skett in tempore frambringat hybrider ^). 



Att Linné äfven under den tid (1751 — 1767), dä de hy- 

 brida växterne som mest utgjorde föremål för hans obser- 

 vationer och förklaringar, dock alltid betraktade deras art- 

 rätt med tvekan, torde kunna slutas deraf, att hvarken i 2:dra 

 Editionen af Species plantarum (1762) eller i 12 Ed. af Sy- 

 stema Naturse (1767) ens de former, som han sjelf trott sig 

 se uppstå genom korsningar, uppräknas såsom egna arter. 

 Och det var för visso än mindre på dem, som han bygde sin 

 uppfattning om arterne i naturen. Hade han ställt sin syste- 

 matiska byguad på den lösa grund, som hans åberopade, i 

 6:te uppl. af Genera framstälda, skapelsehypothes angifver, 

 så borde han väl också hafva antagit att arterne i naturen 

 voro af olika slag. De ursprungligen skapade individerne, 

 som representerade nutidens ordningar, så väl som de genom 

 korsningar mellan dem uppkomne formerne, motsvarande nu- 

 tidens slägten, skulle ju, lika väl som nutidens arter, väl hafva 

 haft hvardera sina bestämda, från de andras skiljaktiga egen- 

 skaper.' Hade de första generationerne betraktats såsom col- 

 lectiv-arter, hvilka under det de utvecklade sig till nutidens 

 arter, sjelfve upphörde att existera, så hade Linné tydligen 

 råkat i motsägelse till det i mycket bestämda ordalag fram- 

 stälda antagandet af arternes permanens. Men vare sig han 

 tvekar om arternes uppkomst förr eller sednare, om deras till- 

 komst genom skaparens direkta ingripande, eller genom kors- 

 ningar i naturen, så antydes ingenstädes att den en gång- 

 danade arten skulle antagit annan form. Det förekommer mio- 

 således som skulle de åberopade satserne i 6:te uppl. af Genera 

 lemna det genom erfarenhet gifna — skapelsens resultat — så 

 att säga oberördt ; och att Linné med de nämnde satserne endast 

 velat antyda ett sätt, livarpå man kunde tänka sig skapelse- 

 akten D-enomförts. Han framstälde sina förmodanden härom så- 

 som en hypothes, hvarmed han visserligen icke afsåg att kunna 

 rubba livad han trodde vara genom erfarenhet fullt ådagalagdt. 



') Det heter: Naturam dein genericas has plantas per generationes 

 ambigenas (quse strncturam floris non mutant) inter se miscuisse et mul- 

 tiplicasse in Species existentes, quotquot possibiles, exclusis tamen e numero 

 Specierum, ab ejus modi generatione productis plantis liyhridis utpote steri- 

 libus. Tom II p. 9. 



