BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HAXDL. BAND 10. N:0 12. 21 



uppl. af Flora suecica citeras af handlingen utan anmärkning. 

 Uti Philos. Botan. (1751) § 271 heter det monstrosi flores et 

 plantce a naturalihns origineia omnes trahunt; och här tillägges 

 anmärkningen: mönstra animaliuin mdlus pro distinctis speciebus 

 umqnam sumsit, ergo nec plantve sumantur. 



Jemte de olikheter, som med afseende på iippfattningeu 

 af vexternes arter, kunna förekomma i systemerne, beroende 

 af misstydningar och förbiseenden, härleda sig många andra, 

 och kanske de flesta, ifrån olika uppfattning om hvad som 

 med en art bör förstås. Jag skall tillåta mig några få exempel: 



De former af slägtet Aconitum, som förekomma i den 

 tyska tloran, antogos af Keichenbach tillhöra 3-4 olika arter, 

 utan att bland dem räknas sådane, som endast voro kända 

 såsom kulturformer. INIen dessa samma former hänföras af Koch 

 till blott 6 arter. Det torde vara tydligt att denna stora 

 olikhet måste bero på en mycket olika uppfattning af hvad 

 som är art eller afvikande form. 



Utan antydan om någon varierande form upptog Linné 

 Draha verna såsom en af den svenska Horans allmännaste 

 arter; och på samma sätt upptages den ännu af xVreschoiTg 

 i sednaste bearbetning af Skånes flora. Af Decandolle gjordes 

 den till typ för ett eget slägte, Erophila, omfattande (i Syst. 

 Nat.) 5 arter. Om den ena af dessa arter. Er. americana, som 

 skulle afvika ifrån den europeiska genom längre frukt, säger 

 Koch, efter jemförelse med amerikanska exemplar, att den är 

 vanlig äfven i Europa. Som varietet upptager Koch en annan 

 form med runda frukter, om hvilken han säger sig tvifla, 

 liuruvida den motsvarar en tredje. Dr. prcecox, af de Decan- 

 dolleska arterne. Reichenbach upptager Draha jyroicow och 

 Dr. verna såsom skiljda arter, båda förekommande på snarlika 

 lokaler inom den tyska floran. Uti en uppsats af år 1873 

 uttalar sig Alexis Jordan såhxnda: Jag har redan för många 

 år sedan anmält 53 arter af Erophila, alla uppstälda på be- 

 kostnad af Draha verna L. Sedermera, i den mån mina sam- 

 lingar ökats, är det icke endast 53, utan omkring 200 arter 

 af Erophila, som jag hvarjc år genom frösådd bibehåller, alla 

 individer af samma form icke erbjudande annan olikliet än i 

 storlek, beroende af deras tätare förekomst på en ringa rymd 

 eller jordens fruktbarhet. Han omnämner, att dessa Erophila 

 arter finnas öfverallt; och yttrar sig med något missmod om 

 Linné, som ^enom sina bestämnino-ax af arterne försvårat de 



