BIHAXG TILL K. SV. VET.-AKAD. HANDL. BAND 10, X:0 12. 25 



atmosplieriska förhållanden på olika jordmån, utan äfven stän- 

 digt under^ino-o förändringar och sjelfve voro stadde i en fort- 

 gående utveckling. Redan i sina första arbeten l)eskrifver han 

 huru kärren uppkomma, huru tufvor af Scirpus och Eriopho- 

 rum deri bildas, hvilka åter bereda fäste åt andra vexter, och 

 huru kärret öfvergår till en behaglig äng (FL Lapp. suh. N:o 

 20). Under det kärret fylles af ett mera öppet vatten, och 

 H ottonia, Utricularier m. il. deri finna en passande bostad, så 

 dominera icke gerna deri Spjha[/ni()n-avtei"a.e, med sina DroseroSy 

 Pingiiiculae, Oxycoccus o. s. v.; och många af dessa hafva van- 

 lio-en försvunnit, när Parnassia, Primida farinosa, Valeriana 

 dioica o. s. v. förekomma på samma plats. Föregående genera- 

 tioner af vexter måste försvinna, när de för deras välbefin- 

 nande nödiga yttre vilkoren icke längre äro till; och nya ge- 

 nerationer af arter göra sitt inträde och blifva dominerande i 

 den mån de för dem passande vilkoren inträda (L. Philos. 

 Bot. p. 265 — 266). Och hvad som vi se sålunda föregå hos 

 oss, det förekommer äfven annorstädes med de modificationer, 

 som betingas af mer eller mindre olika klimatiska och andra 

 förhållanden. Angarnc på södra Europas alp-sluttningar hafva 

 samma yttre character som ängarne i norden. Trollius och 

 Årnica, Gentianer ocli Hieracier, Pedicularer och Orchideer stå 

 äfven der i brokio- blandning instufvade i gräsmattan; vissa 

 arter äro desamma, andra, sannolikt mer finkänsliga för i nå- 

 gon mån förändrade förhållanden, utbytas mot analoga former, 

 som icke beteckna någon väsendtlig ändring i de ängen ka- 

 rakteriserande vextformerne. 



Vissa vexter synas hafva den egenheten, att företrädesvis 

 trifvas på localer (rika på särskildta ämnen), som påträffas i 

 närheten af menniskans bostäder. Xågra af dem upptaga åkrar 

 och trädgårdar, andra mera uteslutande sop- och gödsel-högar. 

 Dessa sednare hafva ock blifvit kallade plantce ruderales. De 

 förra hafva sannolikt förekommit ursprungligen på skråningar 

 med lösare jord; de andra på hafsstränder. Då de i närheten 

 af menniskans bostäder funnit de yttre, för deras välbefinnande 

 passande vilkoren, hafva många följt menniskan under hennes 

 flyttningar till olika länder. Likasom man i det nordliga Sveri- 

 ges vidsträckta skogar, genom tillvaron af en sådan vext, kan 

 spåra platsen för ett der fordom befintligt torp, som öfvergif- 

 vits, så finnas stundom i andra verldsdelar en sådan Europeisk 

 vext, som följt utvandraren, och sedermera der utbredt sig 



