26 AGARDH, LINNÉS LÄRA OM VEXTERNES ARTER. 



längs efter vägar och stigar till der upptagne boningsplatser. 

 Likasom Ccqysella bursa pastoris följer ofta Europeen till var- 

 mare verldsdelar, så hafva andra, söderns vexter nått ända till 

 norden, och kunna såsom annuela, och i trots af våra vintrar, 

 periodvis här fortlcfva. Datura och Xanthium arter hafva på 

 detta sätt spridt sig till olika verldsdelar, så att botanisterne 

 nästan tvekat om deras ursprungliga hemland. Men näppeli- 

 gen torde botanisten häraf vara berättio-ad draga den slutsats, 

 att sådane vexter skola en dag kunna inkräkta jorden. Hos 

 oss har man sett dem komma och försvinna: och mycket olika 

 torde väl icke förhållandet vara med de Europeiska vexter i 

 varmare länder, som uppspira i den hvite mannens fotspår. 

 j\Ian ser icke Ccqysella utbreda sig på våra ängar, lika litet 

 som den nedtränger i kärren. 



Linné hade sig väl bekant, att olika vexter gåfvo ett myc- 

 ket olika antal frö. Såsom exempel på rikliga fröbildare näm- 

 ner han att Zea pä ett enda stånd kunde frambringa under 

 sommarn ända till 2,000, Tmila 3,000, Heliantlms 4,000, Papa- 

 rer 32,000 och Nicotiana ända till 40,000 frön (Phil. Bot. p. 86). 

 De anförda exemplen äro alla örter; enär Linné ansåg träden 

 likasom sammansatta af enklare individer, så att ett enda träd 

 kunde motsvara ända till 10,000 örter, och han omnämner 

 detta i sammanhang med de nämnda exemplen på örternes 

 frörikedom, så torde han väl sannolikt hafva velat antyda det 

 man skulle komma till vida högre antal frö på ståndet, om 

 man hemtade exempel ifrån träden. Jag har räknat fröna i 

 några björkhängen, och funnit 250 — 300 frö i ett sådant hänge; 

 och omkring 50 hängen på en mindre gren. Huru många så- 

 dane grenar förekomma på ett träd, beror naturligtvis af trä- 

 dets storlek. Om man antager blott 100, så kommer man upp 

 till ett antal frö, som öfverstiger millionen. Men huru stort 

 ock antalet frö kan beräknas på ett stort träd, så blir dock 

 detta förs-s'innande litet mot de antal fortplantnings-kroppar, 

 som utvecklas hos vissa i vattnen lefvandc lägre organismer, 

 hvilka hvar för sig äro så små, att de för det obeväpnade ögat 

 endast blifva synliga dcrigenom, att de snart uppträda i oräk- 

 neliga antal och samlade tillhopa i massor. Då man ville rena 

 vattnen i Berlins Thiergarten från deri befintliga kisel-infuso- 

 rier, och dag efter dag uppsamlades och lassvis bortfördes mas- 

 sor deraf, utan att de syntes synnerligen förminskas i vattnen, 

 gjordes de till föremål för en särskild undersökning af Ehren- 



