BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAD. HAXDL. BANU 10. N.O 12. 29 



Indiens öar, och en med mera kolsyra blandad atmospher 

 skulle då hafva befordrat den kraftigare vextligheten hos dåti- 

 dens vexter. j\Ien i dessa yttre förhållanden inträdde antag- 

 ligen förändringar, och de vexter försvunno som voro skapade 

 att lefva under då befintliga förhållanden. 



Den tomt, på hvilken den nya botaniska trädgården i 

 Lund anlades, hade förut varit en vanvårdad åker, på hvilken 

 ogräs och tistlar frodats i brokig blandning. A'id de djup- 

 gräfningar, som företogos, påträffades nere i alfven ett nät af 

 trådar — de krypande rhizomerne till Cirsium arvense, Polygo- 

 nuin m. fl., hvilka korsade hvarandra i olika riktningar. Genom 

 gräfningen förstördes väl dessa till största delen, men under 

 de första åren uppskjöto dock talrika nya skott, hufvudsak- 

 ligen af tisteln; men i den mån gräsmattan tätnade i qvarteren, 

 och massan band sig samman på de macadamiserade gångarne, 

 försvunno aldeles de obehagliga gästernc. Det är väl ock 

 mera sällan man ser Chri/santhemum och Sinapis på de fler- 

 åriga klöfverfälten. De upphöra, der de för deras trefnad pas- 

 sande yttre vilkoren icke längre förefinnas. 



Under jordarbetena i den nya trädgården påträffades på 

 fiera fots djup ett lager af sand, som delvis tillgodogjordes 

 för gångar och jordblandningar. Aren derefter framkommo, 

 på de uppkastade vallarne, talrika plantor af Alyssum cab/ci- 

 num. Det lio-oer nära till hands att antaga det fröna leoat 

 dolda i jorden från en tid, då platsen varit oodlad och jord- 

 månen af annan beskaffenhet än nu. Till stöd härför torde 

 väl kunna anföras den lilla vextens uppträdande i allmänhet 

 inom Sverige. Uti Wahlcnbergs Flora suecica (1824) finnes 

 Aiyssum calycirmm icke nämnd, icke ens såsom eu planta aJven- 

 titia. Uti Fries Fl. scanica (1835) uppgafs den förekomma i 

 östra Skåne, på de sandiga backarne vid Brösarp. I Liljas 

 flora (1838) finnes icke heller annan local uppgifven. Ännu 

 1864, i 9:e upplagan af Hartmans Flora, är Brösarp det enda 

 för Skåne uppgifna vextstället; men den angifves nu från flera 

 localer i medlersta Sverige. Uti 2:dra uppl. af Areschougs 

 sk. Flora uppgifves den förekomma på många olika ställen, 

 snart sagdt inom hela Skåne; och i sista upplagan af Hart- 

 man omnämnas icke längre några särskilda localer för dess 

 förekomst, men i stället säges den saknas i Dalsland. Areschoug 

 uppgifver att det är i synnerhet på nyligen uppkastad jord, 

 som den förekommer. Under den tid vexten spridt sig öfver 



