BIHANG TILL K. SV. VET.-AKAl). HAXDL. BAND 10. \:0 12. 41 



gradationer, så torde det vara lätt förklarligt, att äfveu den 

 meninsf sökt sföra sisf 2"ullandc, att nåoron bestämd skillnad icke 

 tfnnes emellan variationer och arter; och att distinctionen 

 dem emellan snarare tillkommit af systematiska hänsyn, eller 

 af ett behof att kvinna sammanfatta grnppvis de vexlande for- 

 merne, än grnnda sig pä förhållanden som voro i natnren fast- 

 stälda. Framför alla andra har Darwin sökt bereda väg för 

 en sådan åsigt. De olika slag af förändringar, som förelinnas 

 emellan olika individer, olika varieteter, olika arter, olika 

 grupper af arter, olika slägten, olika familjer o. s. v., de an- 

 tagas af honom och hans efterföliare endast vara olika grada- 

 tioner, olika trappsteg i den långa serie af förändringar, som 

 en proteiisartad natur, under yttre förhållandens påtryckning» 

 genomgår eller redan genomgått. Bevisen för denna åsigt äro 

 af flera slag. Ett af de hufvudsakligaste för de antagna arter- 

 nes föränderlighet finner ]J)arwin i den olika uppfattning, som 

 olika författare gjort sig om många arter. Jag har redan 

 förut sökt visa, att arter i naturen och arter hos författarne 

 icke är detsamma. Jag har sökt antyda, hurii i detta afseende 

 olika antaganden ofta uppkommit till följe af otillräckliga eller 

 felaktiga observationer och af ett förvändt arbetssätt, och sä- 

 kerligen ofta skola af samma anledning åter uppkomma. För 

 såvidt således den Darwinska bevisföringen hvilar på denna 

 olika uppfattning af arterne i naturen, torde den vara föga be- 

 visande. ]\Iot hvad soin i öfrigt anföres till stöd för den Dar- 

 winska åsikten, skall iao- ännu tillåta mig- nåorra anmärknino-ar. 

 Darwin synes lägga synnerlig vigt vid vissa statistiska 

 tabeller, som han låtit upprätta efter den princip, att de vex- 

 ter, som bcskrifvas i ett lands flora, delas i 2:ne lika flockar; 

 så att de hvilka tillhöra de större slägtena hänföras till 

 den ena, och de som tillhöra de mindre slägtena utgöra den 

 andra ^). ^lan skall af dessa tabeller finna, säger han, att 

 ett större antal af de allmännaste och mest utbredda arterne 

 ofta gifva upphof åt varieteter, som äro tillräckligen olika 

 för att omtalas i botanisternes arbeten, och hvilka af Darwin 

 antagas vara begynnande arter. Och ett sådant resultat, säger 

 han vidare, skulle kunnat förutses; ty då varieteter, för att i 



') De Darwinska åsigterne hafva, som bekant, fått en ifrig förfäktare 

 i en af nutidens mest framstående botanister, dr. J. D. Hooker, som i flera 

 arbeten uttalar sig för desamma och för variabiliteten i naturen. Uti 

 Introdnct. Essal to the Flora af Tasmama p. 7 i 7wt, uttalar han särskilt 

 sitt godkännande af de resultat, hvartill den Darwinska statistiken skolat leda. 



